КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ

Справа № 947/29442/25
Провадження № 2-а/947/12/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2026 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого – судді Калініченко Л.В. розглянувши у залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи згідно зі статтею 262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5332764 від 28.07.2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
07.08.2025 року до Київського районного суду міста Одеси, через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5332764 від 28.07.2025 року.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що постановою серії ЕНА №4873679 від 02.06.2025 року поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Пузирікова Романа Олеговича 02.06.2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн за адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. В оскаржуваній постанові вказано, що 02.06.2025 року о 11 год 29 хв у м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога 58, водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування на один рік рішенням Біляївського районного суду Одеської області 5149/41/13/04-2024 від 02.12.2024 року, чим порушив вимоги п. 2.1.а. ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП. Не погоджуючись з вказаною постановою, він - ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про її скасування. 
Позивач вказує, що судом було відкрито провадження у справі №947/21795/25 за позовною заявою ОСОБА_1 . У відповідь Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції скасувало постанову ЕНА №4873679 від 28.07.2025 року у справі про адміністративне правопорушення та направило до суду клопотання про закриття провадження у справі №947/21796/25. 
Згодом, позивач дізнався про складену відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5332764 від 28.07.2025 року, відповідно до якої 02.06.2025 року о 10:53 він - ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив пункт правил 2.3.в. ПДР та був позбавлений права керування ТЗ строком на 1 рік постанова від 18.10.2024 року справа №496/2096/24. Об`єднано згідно ст. 36 КУпАП. 
Як вказує позивач, з вказаним змістом зазначеної постанови він категорично не погоджується, оскільки вважає дії посадової особи патрульної поліції щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними, а постанову серії ЕНА №4873679 від 02.06.2025 року - незаконною та протиправною.
Позивач зазначає, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 року по справі №496/2096/24 громадянина ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Однак, реєстраційний номер облікової картки платника податків особи позивача - 3182608852, що є іншим, а ніж зазначено в постанові суду від 18.10.2024 року.
Разом з цим, як вказує позивач, відповідно до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 06.06.2025 року №31/30/15/660аз інформація про позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 у ЄДР МВС відсутня. 
У зв`язку позивач вказує, що він здійснював керування транспортним засобом, оскільки про заборону вказаних дій не був поінформований жодним із законодавчо встановлених способів та посвідчення водія у нього вилучено не було, як то передбачено ст. 265-1 КУпАП. За відсутності доказів того, що він, станом на час притягнення до адміністративної відповідальності, був позбавлений права керувати транспортними засобами, позивач вказує, що неможливо стверджувати про наявність в його діях умислу, як суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
Дані обставини зумовили звернення позивача до суду з цим позовом.
У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. 
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 08.08.2025 року вказаний позов залишено без руху.
Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 18.08.2025 року повернуто вказану позовну заяву позивачеві у зв`язку з не усуненням недоліків поданої заяви у відповідності до ухвали судді від 08.08.2025 року.
18.08.2025 року, від позивача надійшла до суду заяву на усунення недоліків поданої заяви, до якої додано квитанції на підтвердження сплати судового збору, яка була передана головуючому по справі 19.08.2025 року.
26.08.2025 року позивач будучи незгодним з ухвалою суду від 18.08.2025 року подав апеляційну скаргу, за наслідком розгляду якої 01.10.2025 року П`ятим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову, якою ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 18.08.2025 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
12.11.2025 року матеріали адміністративної справи надійшли до Київського районного суду міста Одеси, які у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.11.2025 року були передані головуючому судді по справі Калініченко Л.В. – 14.11.2025 року.
Оглянувши матеріали справи, суддею встановлено, що приймаючи заяву представника позивача від 18.08.2025 року, позивачем належним чином усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали судді від 08.08.2025 року.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.11.2025 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5332764 від 28.07.2025 року. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін по справі (письмовому провадженні). Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Також, позивачем одночасно у позові було заявлено клопотання про витребування доказів з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції належним засвідчену копію оскаржуваної постанови.
Вказаною ухвалою суду, клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надати до суду належним чином завірену копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5332764 від 28.07.2025 року, а також належним чином завірені копії усіх документів, які були зібрані під час розгляду відповідної справи про адміністративне правопорушення та слугували підставою для винесення спірної постанови, у тому числі: копію письмових пояснень позивача з приводу правопорушення, якщо вони ним надавались, копії письмових пояснень свідків з приводу правопорушення, якщо такі пояснення відбирались, а також копії всіх відеозаписів стосовно оскаржуваного правопорушення, які були зроблені за допомогою відеокамер, що розташовані на одязі патрульних поліцейських та в автомобілі патрульних поліцейських.
11.12.2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції просить суд відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування заперечень проти задоволення позову, представник відповідача посилається на те, що в ході виконання службових обов`язків, у складі екіпажу патрульної поліцейським 2-го взводу 1-ої роти 2-го батальйонна полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Пузирніковим Романом Олеговичем, 02.06.2025 приблизно об 11 год. 29 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, б. 58, виявлено транспортний засіб марки «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи зазначеним транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки не був пристебнути ременем безпеки, в порушення п. 2.3.в) ПДР та будучи особою, позбавленою права керування строком на 1 рік, згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 по справі № 496/2096/24 (провадження № 3/496/1451/24), в порушення п. 2.1.а) ПДР, в силу ст. 36 КУпАП вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки відносно гр. ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА № 4873679 від 02.06.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, якою на позивача накладено стягнення у виді 20400 грн.
В подальшому, реалізуючи повноваження по контролю за додержанням норм законодавства при притягненні осіб до адміністративної відповідальності, рішенням начальника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Рубана Р.В. від 01.07.2025 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4873679 від 02.06.2025 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд.
За результатами перерозгляду справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 щодо подій, що мали місце 02.06.2025 поліцейським Пузирніковим Р.О. винесено постанову серії ЕНА № 5332764 від 28.07.2025 року.
Як вказує представник відповідача, доказами вчинення Левченко О.І. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП є постанова Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 по справі № 496/2096/24 (провадження №3/496/1451/24), постанова Одеського апеляційного суду від 02.12.2024 по справі №496/2096/24 (провадження № 33/813/2801/24), відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських (далі за текстом - ПЕР), пристрої № 474938, 471441, 471473, 471806, повідомлення про запрошення від 20.06.2025, 07.07.2025, 17.07.2025, рапортом від 04.07.2025, скріншотами (фото) листування з позивачем та адвокатом Слободянюк В.О. тощо.
Також представник відповідача вказує, що сторона позивача намагається ввести суд в оману в частині доводів про необізнаність з винесеною спірною постановою від 28.07.2025 року, оскільки до застосунку «Дія» позивача надійшло повідомлення про складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5332764 від 28.07.2025 року. Також відповідач вказує, що позивачу та його представнику достеменно було відомо, що постанова серії ЕНА № 4873679 від 02.06.2025 скасована, а справу направлено на новий розгляд. Крім того, як вказує представник відповідача, поліцейським Пузирніковим Р.О. вживались чисельні заходи щодо оповіщення ОСОБА_1 та адвоката Слободянюк В.О. про необхідність прибуття до управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної області, а саме на: 04.07.2025 о 08 год. 30 хв.; 16.07.2025 о 18 год. 20 хв.; 24.07.2025 о 18 год. 20 хв., з метою перерозгляду справи та винесення постанови.
Щодо невірно зазначених даних - відомостей про РНОКПП позивача, в постанові Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 по справі № 496/2096/24 (провадження № 3/496/1451/24), представник відповідача вказує, що відповідна описка була усунута судом 03.04.2025 року, у зв`язку з чим дана обставина жодним чином не впливає на законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП поліцейським Пузирніковим Р.О. і не відміняє факту позбавлення позивача права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Щодо доводів про необізнаність позивача про заборону керування транспортними засобами згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 по справі № 496/2096/24 (провадження № 3/496/1451/24) тощо, представник відповідача вважає безпідставними, оскільки позивачу достеменно було відомо що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 734159 від 17.02.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який в подальшому був переданий на розгляд Біляївського районного суду Одеської області, а під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в Біляївському районному суді Одеської області позивач приймав безпосередню участь, та скористався правом на апеляційне оскарження.
Також представник відповідача вказує, що відділом адміністративної практики управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції листом від 27.03.2025 за № 7203/41/13/04/2025 ОСОБА_2 повідомлявся про позбавлення його права керування згідно постанови суду; про те що йому необхідно прибути до управління для здачі посвідчення водія; також додатково попереджено про адміністративну відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП у разі керування транспортними засобами в статусі особи позбавленої права керування.
Щодо відомостей, які нібито містяться у відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 06.06.2025 за №31/30/15/660, відповідач ставить під сумнів, оскільки згідно відомостей бази ІКС ІПНП «Адмінпрактика», посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус «ПІДЛЯГАЄ ВИЛУЧЕННЮ», що також відображається і в базі даних ГСЦ МВС.
За наслідком чого, представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції просить суд відмовити у задоволенні позову з посиланням на його необґрунтованість та недоведеність, правомірність винесеної постанови, встановлення факту вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні на підставі належних доказів, дотримання процедури винесення спірної постанови.
У встановлений судом в ухвалі суду процесуальний п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву, для подання відповіді на відзив, сторона позивача не скористалась.
Відповідно до ч.5, 8 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Враховуючи вищевикладене, судом ухвалено розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02.06.2025 року о 11:35:23 поліцейським патрульної поліції 2-го взводу 1-ої роти 2-го батальйонна полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Пузирніковим Романом Олеговичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4873679 від 02.06.2025 року, якою громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у формі штрафу в сумі 20400,00 грн.
Згідно з вказаною постановою суть правопорушення полягає в тому, що 02.06.2025 приблизно об 11 год. 29 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, б. 58, водій - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом марки «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, позбавленою права керування строком на 1 рік, згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області: рішення суду 5149/41-13-04-20024 від 02.12.2024 року, чим порушив п. 2.1.а ПДР.
Як вбачається, ОСОБА_1 будучи незгодним з вказаною постановою звернувся до Київського районного суду міста Одеси з відповідним адміністративним позовом (справа №947/21795/25).
Під час опрацювання матеріалів справи №947/21795/25, згідно тексту оскаржуваної постанови, відповідачем – Управлінням патрульної поліції в Одеській області було встановлено, що в ході виконання службових обов`язків 02.06.2025 приблизно об 11 год. 29 хв. поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Пузирніковим Романом Олеговичем, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 58, виявлено транспортний засіб, марки «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області № 5149/41/13/04-2024 від 02.12.2024, чим порушив пункт 2.1.а ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП.
Дослідженням обставин справи та наявних доказів, відповідачем Управлінням патрульної поліції в Одеській області було виявлено ряд порушень вимог КУпАП, допущені поліцейським Пузирніковим Р.О., зокрема:
- в порушення пункту 4 частини 2 статті 283 КУпАП опис обставин, установлених під час розгляду справи, не містить посилання на конкретне рішення суду, яким громадянина ОСОБА_1 позбавлено права керування строком на 1 рік;
- крім того не містить відомостей про дату прийняття такого рішення, що унеможливлює встановлення періоду від якого відраховується строк в 1 рік позбавлення права керування. Моніторингом Єдиного державного реєстру судових рішень жодного судового рішення за № 5149/41/13/04-2024 не виявлено, а Біляївський районний суд Одеської області відносно громадянина ОСОБА_1 02.12.2024 жодного рішення не приймав. В той час громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 по справі № 496/2096/24 (провадження № 3/496/1451/24);
-в порушення пункту 1 частини 3 статті 283 КУпАП зазначено невірний час вчинення адміністративного правопорушення. У відповідності до відеозаписів з портативного відеореєстратора поліцейського №474938 факт вчинення адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_1 поліцейським Пузирніковим Р.О. виявлено о 10 год. 33 хв. 50 сек. В той час як в постанові зазначено 11 год. 29 хв. 07 сек.;
-в порушення вимог статті 279 КУпАП поліцейський Пузирніков Р.О. у відношенні громадянина ОСОБА_1 не проводив розгляд справи про адміністративне правопорушення взагалі. Всі дії виконані іншим працівником поліції - інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Кучеренко Миколою Миколайовичем.
За наслідком виявлених обставин, рішенням начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Рубана Р.В. від 01.07.2025 року постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4873679 від 02.06.2025 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд.
З наданих стороною відповідача Управлінням патрульної поліції в Одеській області повідомлень про запрошення до підрозділу поліції вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідальність відносно ОСОБА_1 призначався на 04.07.2025 року о 08 годині 30 хв.; 16.07.2025 року о 18 год. 20 хв.; 24.07.2025 року о 18 год. 20 хв.
За результатами перерозгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо подій, що мали місце 02.06.2025 року, поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Пузирніковим Романом Олеговичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕНА № 5332764 від 28.07.2025 року, якою громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у формі штрафу в сумі 20400,00 грн.
Згідно з вказаною постановою суть правопорушення полягає в тому, що 02.06.2025 приблизно об 10:53:57 за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, б. 58, водій - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом марки «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки не був пристебнути ременем безпеки, в порушення п. 2.3.в) ПДР та будучи особою, позбавленою права керування строком на 1 рік, згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 по справі № 496/2096/24 (провадження № 3/496/1451/24), в порушення п. 2.1.а) ПДР, в силу ст. 36 КУпАП вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Вказана постанова містить інформацію, що до постанови додаються: ПВР 474938, 471441, 471473, 471806, повідомлення про запрошення, скріншот переписки, копія судового рішення, чеки про відправку Укрпошта.
Як вбачається вказана постанова була винесена за відсутності ОСОБА_1 та не містить його підпису.
Позивач – ОСОБА_1 будучи незгодним з вказаною постановою винесеною відносно нього, звернувся до суду з даним позовом.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.
Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частиною 2 статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Як вбачається, позивач будучи незгодним з винесеною стосовно нього постановою, обрала спосіб захисту своїх прав та інтересів, шляхом звернення до районного у місті суду.
За наслідком викладеного, розгляд справи здійснюється у відповідності до вимог КАС України.
За приписами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В даній справі позивачем оскаржується постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУПАП, за наслідком порушення п.2.3.в та п.2.1.а Правил дорожнього руху, порядок чого врегульовано положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі – КупАП), які були об`єднані та накладено санкцію за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 126 КУпАП.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Згідно п. 1.1. Правил Дорожнього Руху (ПДР), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
З оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем було порушено:
- пп.«в» п.2.3 ПДР України, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;
- пп.«а» п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Положеннями п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Нормою статті 217 Кодексу України про адміністративні правопорушення акцентовано, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. 
Статтею 222 КУпАП врегульовано у тому числі, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення зокрема за частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП. 
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, якою зкорема передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до положень статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.
Як встановлено ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.
В свою чергу, згідно пункту 1 статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до положень статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.
Згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складаної ним оскаржуваної постанови.
З урахуванням роз`яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.
Крім того, судом враховується, що у відповідності до ч.9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Згідно з ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
На підставі вищевикладеного, надаючи оцінку наданим до суду доказам, суд зазначає наступне.
Як вбачається, позивачем в цій справі оскаржується постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5332764 від 28.07.2025 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у формі штрафу в сумі 20400,00 грн.
Згідно з вказаною постановою суть правопорушення за подіями, що мали місце - 02.06.2025 приблизно об 10:53:57, з приводу того, що за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, б. 58, водій - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом марки «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки не був пристебнути ременем безпеки, в порушення п. 2.3.в) ПДР та будучи особою, позбавленою права керування строком на 1 рік, згідно постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 по справі № 496/2096/24 (провадження № 3/496/1451/24), в порушення п. 2.1.а) ПДР, в силу ст. 36 КУпАП вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Позивач в даному позові не оспорює та не спростовує факт вчинення ним порушення п. 2.3.в) ПДР, а саме, що він здійснював керування транспортним засобом марки «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнути ременем безпеки.
Щодо оспорювання позивачем факту відсутності його вину у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.
При цьому, відповідно до ст. 317 та 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.
Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
З поданих відповідачем доказів на наслідком повторного розгляду відносно позивача справи про адміністративне правопорушення за подіями, що мали місце 02.06.2025 року вбачається, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 року по справі №496/2096/24, громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Як вбачається з тексту вказаної постанови, під час розгляду даної справи приймав участь захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Левченка О.В. – Апексімова І.С.
Захисник Апексімов І.С., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , будучи незгодними з вказаною постановою, звернувся до Одеського апеляційного суду з відповідною апеляційною скаргою, якою 02.12.2024 року Одеським апеляційним судом ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу захисника Апексімова Ігора Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2024 року залишено без змін.
Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 03.04.2025 року виправлено описку, допущену у резолютивній частині постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення № 496/2096/24 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та вважати вірним його РНОКПП НОМЕР_4 . Зазначено, що дана постанова є невід`ємною частиною резолютивної частини постанови Біляївського районного суду Одеської області по справі про адміністративне правопорушення № 496/2096/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, постанова Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 року по справі №496/2096/24, стосується особи позивача, набрала законної сили 02.12.2024 року, а відтак позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та у тому числі позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
У зв`язку з чим доводи позивача про те, що вказана постанова не свідчить про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стосується іншої особи є безпідставними.
Поряд з цим, судом дійсно встановлено, що позивач був обізнаний з наявним відносно нього провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, однак у відповідності до постанови Одеського апеляційного суду від 02.12.2024 року вбачається, що ані ОСОБА_1 , ані його захисник не приймали участь в судовому засіданні в якому вона ухвалена.
Будь-яких доказів на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 з ухваленою вказаною постановою за наслідком поданої ним апеляційної скарги, як і отримання її копії матеріали справи не містять.
З поданого відповідачем відеозапису вбачається, що в момент зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, останній не визнавав факту позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, як і обізнаності про ухвалену вищевказану постанову.
Щодо поданого стороною відповідача листа Управління патрульної поліції в Одеській області від 27.03.2025 року про повідомлення ОСОБА_1 щодо позбавлення його права керування транспортними засобами на підставі постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 року та необхідності ним здачі посвідчення водія, судом не приймається в якості доказу обізнаності позивача з вказаною постановою, оскільки до суду не надано доказів на підтвердження отримання позивачем цього повідомлення.
Також відповідачем надано довідку про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, відповідно до якої згідно з звіркою з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика», станом на 23.10.2025 року, посвідчення водія НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 перебуває в статусі «Підлягає вилученню».
Отже, вказана довідка засвідчує, що посвідчення водія видане на ім`я позивача, станом на момент виникнення спірної події, не було вилучено в останнього на підставі постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 року по справі №496/2096/24.
Також суд зазначає, що вказана довідка не засвідчує належного виконання відповідачем постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 року по справі №496/2096/24 у відповідності до положень статті 317-1 КУпАП, станом на час вчинення спірного правопорушення інкримінованого позивачеві що мали місце 02.06.2025 року, оскільки засвідчує обставини станом на 23.10.2025 року.
Разом з тим, згідно з поданою позивачем відповіддю з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях від 06.06.2025 за №31/30/15/660, повідомлено, що у відомостях Єдиного державного реєстру МВС міститься інформація про видачу посвідчення водія серії НОМЕР_2 з дозволеними категоріями «А,В» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інформація про позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_3 у ЄДР МВС відсутня.
Отже, будь-яких належних доказів обізнаності позивача про позбавлення його права керувати транспортним засобом станом на 02.06.2025 року, матеріали справи не містять, як і доказів виконання постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.10.2024 року по справі №496/2096/24 у відповідності до положень статті 317-1 КУпАП.
Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, порушення яких інкримінуються позивачу, передбачено, обов`язок водій механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Таке посвідчення водія на місці зупинки було надано поліцейському.
За ч. 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, усвідомлючи про те, що його позбавлено права керування транспортним засобом, умисно керує таким.
Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належими доказами.
Судом приймається, що відповідно до вимог ст. 9 КУпАП підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 285/1535/15-а викладено правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Проте, із вказаних доказів, встановлено факт відсутності умислу водія на вчинення ним порушень п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху та адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, за що останнього притягнуто спірною постановою до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Вказаною нормою закону не передбачено, повноважень суду щодо часткового скасування оскаржуваної постанови, а відтак встановивши відсутність у діях позивача складу адміністративного провопорушення в частині порушення ним п. 2.1 «а» ПДР є наслідком скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі в цілому.
Разом з цим, щодо доводів відповідача про те, що адміністративне стягнення відносно позивача накладено з врахуванням положень ст. 36 КУпАП, в межах санкції визначеної ч. 4 ст. 126 КУпАП, встановленої як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, слід зазначити, що оскаржувана постанова, за наслідком повторного відповідачем розгляду справи про адміністративне правопорушення, хоч і містить формулювання обвинувачення водія у допущенні ним порушень пункту 2.1.а Правил дорожнього руху, однак таке не містить посилання на відповідну правову кваліфікацію з посиланням на конкретну статтю КУпАП.
Крім того, судом враховується, що з поданих до суду доказів вбачається, що оспорювана в даній справі постанова винесена повторна за подією що мала місце 02.06.2025 року, та після скасування відповідачем первісної постанови серії ЕНА №4873679 від 02.06.2025 року, яка була винесена відносно позивача на місці вчинення інкримінованого правопорушення та після звернення ОСОБА_1 до суду з відповідним позовом про її скасування.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить також з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Відповідно до Рішення КСУ від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Враховуючи вищевикладене в цілому, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, за наслідком чого в межах положень ст.286 КАС України суд вважає достатніми підстави для скасування постанови серії ЕНА №5332764 від 28.07.2025 року про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається позивачем за пред`явлення даного позову сплачено судовий збір в сумі 484,48 грн. за квитанцією від 15.08.2025 року.
Приймаючи викладене, оскільки позов позивача підлягає до задоволення, за пред`явлення якого позивачем сплачено судовий збір в сумі 484,48 грн., у відповідності до положень ч.1 ст.139 КАС України, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі – Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції підлягають витрати з відшкодування сплаченого судового збору в сумі 484,48 грн.
При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 7, 126, 213, 222, 251, 258, 276, 283 КпАП України, ст. 2, 22, 72, 73, 75-77, 139, 242-246, 250-251, 295 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5332764 від 28.07.2025 року– задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5332764 від 28.07.2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 20400 гривень 00 копійок.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) у відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання в порядку передбаченому статтею 297 КАС України апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 25.02.2026 року.

Головуючий        Л. В. Калініченко