Справа № 367/13583/25
Провадження №2/367/422/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

12 лютого 2026 року м. Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області
в складі: головуючого - судді Одарюка М.П.
за участю секретаря судового засідання Бобриш М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені цивільну справу № 367/13583/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
у с т а н о в и в:
В листопаді 2025 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд: стягнути з останньої матеріальні збитки в сумі 48 998,47 грн, 14 000,00 грн за експертну оцінку спричинених збитків, 5 000,00 грн моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок незадовільного та халатного відношення мешканців квартири АДРЕСА_2 , до свого обов`язку щодо належного утримання та експлуатації труб холодного водопостачання її квартиру було затоплено. Власником квартири АДРЕСА_3 є відповідачка по справі ОСОБА_2 . Факт залиття підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання комісії ОСББ «Тарасівський» від 02.05.2025, у складі: Голови правління Левадар Т.В., слюсаря – сантехніка ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Даний акт було складено в присутності її представника – ОСОБА_5 та Відповідача. Зазначений акт було складено за результатами обстеження її квартири, яке було здійснено на підставі усного звернення її представника. З незрозумілих причин відповідач відмовилася підписувати акт, про що є відповідна відмітка членів комісії. Крім того, внаслідок систематичного ігнорування відповідачем свого обов`язку щодо належного утримання квартири відбулося повторне затоплення. Факт залиття підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання комісії ОСББ «Тарасівський» від 09.08.2025, у складі: Голови правління Левадар Т.В., слюсаря – сантехніка ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Зазначений акт було складено за результатами обстеження її квартири, яке було здійснено на підставі усного звернення її представника. Точно встановити причини залиття не було можливості, оскільки відповідач була відсутня на момент складення акту, а в подальшому взагалі відмовилась надати доступ для обстеження причин залиття та взагалі перестала спілкуватися на цю тему. З метою встановлення обсягу роботи та матеріалів необхідних для відновленні технічного стану житлового приміщення, вона викликала інженера технічного нагляду ВГО «Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об`єктів архітектури». За результатами огляду та обміру, інженером було складено дефектний акт від 30.08.2025, яким було визначено обсяги по ремонтним роботам в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .У результаті залиття її квартира потребує поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо. Відповідно до звіту про ідентифікацію та експертну оцінку вартості збитків від 29.09.2025 здійсненого суб`єктом оціночної діяльності – ФОП ОСОБА_6 , вартість оціночних робіт про ідентифікацію та експертну оцінку вартості збитків згідно договору від 29.09.2025 № 2909-01 становить 14 000,00 грн. Згідно звіту експерта вартість ремонтних робіт по відновленню приміщення пошкодженого в результаті залиття квартири з урахуванням ПДВ, становить (згідно витратного підходу): 48 998,47 грн. Відповідач, не має жодних намірів в добровільному порядку відшкодувати завдані майну Позивача шкоди, попри неодноразові усні звернення.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_7 повернулись на адресу суду з відміткою «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою».
У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.
За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.
Суд, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов наступних висновків.
За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За загальним правилом статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 53).
Також встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. (а.с. 54)
За фактом залиття квартири 02 травня 2025 року комісією ОСББ «Тарасівський» у складі: Голови правління Левадар Т.В., слюсаря – сантехніка ФОП ОСОБА_3 – ОСОБА_4 та представника власника квартири АДРЕСА_4 – ОСОБА_5 , складено Акт про залиття квартири, що трапилась на системі холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_5 , згідно якого 02 травня 2025 року було зафіксовано наслідки попереднього затоплення , а саме: в кухні на стелі і стінах пліснява. Квартира знаходиться на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку. Причина залиття не встановлена на дату складення акту. Власниця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не надала доступу до квартири та від підписання вказаного акту відмовилась. (а.с. 51 зворот).
За фактом залиття квартири 09 серпня 2025 року комісією ОСББ «Тарасівський» у складі: Голови правління Левадар Т.В., слюсаря – сантехніка ФОП ОСОБА_3 – ОСОБА_4 та представника власника квартири АДРЕСА_4 – ОСОБА_5 , складено Акт про залиття квартири, що трапилась на системі холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_5 , згідно якого 02 травня 2025 року було зафіксовано наслідки попереднього затоплення , а саме: в кухні на стелі і стінах пліснява. Квартира знаходиться на 4-му поверсі 9-ти поверхового будинку. Причина залиття не встановлена на дату складення акту. Можливо протікання в системі каналізації або водопостачання на кухні квартири АДРЕСА_2 , але власниця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не надала доступу до квартири та від підписання вказаного акту відмовилась. (а.с. 52).
Згідно звіту про ідентифікацію та експертну оцінку вартості збитків, які були завдані житловій квартирі від 29 вересня 2025 року складеного суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , ринкова вартість об`єкту оцінки – вартості збитків, що сталися в результаті залиття в житловій квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визначена станом на 29 вересня 2025 року складає 48 998,47 грн ( а.с.10-45).
Відповідно до звіту по розробці кошторисної документації на «Ремонті роботи по відновленню приміщення №4 ( кухня площею 11,6 кв.м), пошкодженого в результаті залиття квартири АДРЕСА_5 загальна вартість робіт, які необхідно здійснити для відновлення первинного технічного стану приміщення №4 (кухня площею 11,6 кв.м), пошкодженого в результаті залиття квартири АДРЕСА_5 та загальна вартість матеріалів, які необхідно використати для відновлення станом на момент розробки кошторисної документації становить з округленням до цілих 51 186 гривень з ПДВ ( у тому числі вартість матеріалів – 10 049 грн з ПДВ) ( а.с.26 зворот -28).
Вартість оціночних робіт про ідентифікацію та експертну оцінку вартості збитків згідно Договору № 2909-1 від 29.09.2025 та прибуткового касового ордеру № 29/09-01 від 29.09.2025 становить 14 000,00 грн ( а.с.49,55).
Таким чином, судом встановлено, що 02.05.2025, 09.08.2025 відбулися залиття квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є позивачка.
Частинами 1, 2 ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Положеннями ст.ст.319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить.
Частиною 3 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина у заподіянні шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження факту залиття квартири позивачкою надано акти про залиття від 02.05.2025, 09.08.2025, з яких встановлено, що дійсно відбулося залиття квартири позивачки, однак причина залиття на дату складання акту не встановлена.
За змістом зазначених актів вбачається, що комісією не було проведено огляд квартири поверхом вище, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка належить відповідачці, на предмет можливого витоку води із цієї квартири. Відтак, на думку суду, даний акт має лише припущення, щодо можливого витоку води із джерела, що знаходиться в вище розташованій квартирі АДРЕСА_3 , але не констатує такий факт, оскільки у комісії був відсутній доступ до цієї квартири, а квартира позивачки знаходиться на четвертому поверсі дев`ятиповерхового будинку.
Відповідно до п.п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом № 76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства (далі - Правила), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток № 4).
За змістом додатку № 4 Правил, який визначає форму акту про залиття, в такому акті зазначається наслідки та причини залиття квартири, висновки комісії, з актом ознайомлюються мешканці квартир, вказаний акт затверджується начальником ЖКП.
Із змісту актів від 02.05.2025, 09.08.2025 року вбачається, що він фактично не відповідає вимогам п.п.2.3.6 та додатку № 4 Правил, так як власник квартири АДРЕСА_2 відповідач ОСОБА_2 , із змістом вказаного документа не була ознайомлена, про що свідчить відсутність її підпису в акті; не зазначено висновки комісії за наслідками обстеження. Доказів направлення цього акту на адресу відповідача до справи не надано. Зі змісту акту не можливо встановити, що наслідки попереднього затоплення ( коли саме сталося затоплення в акті не зазначено), належать до зони відповідальності відповідача, а не загальнобудинкової мережі водопостачання чи водовідведення.
Отже, в даному випадку, надані позивачкою акти від 02.05.2025, 09.08.2025 року, не можуть бути належним і достовірним доказом по справі, який би підтвердив факт заподіяння позивачці шкоди саме через протиправні дії або бездіяльність відповідача.
Інших доказів у підтвердження вини відповідача у заподіянні позивачці майнової школи суду не надано.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Так, згідно ч.ч.1, 2, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
А тому, виходячи з вищенаведеного, враховуючи досліджені докази надані сторонами, судом встановлено відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтвердили наявність факту заподіяння шкоди позивачці з вини відповідача, а також, що між діями відповідача і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та як наслідок відсутності підстав для їх задоволення.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, витрати зі сплату судового збору покладаються на позивачку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 15, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274,280-282, 353 ЦПК України, суд 

у х в а л и в:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, відмовити.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_6 .

Суддя М.П. Одарюк