ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/680/26 Справа № 188/3900/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О. М. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
на постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2026 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст. 122-4 КУпАП та призначено адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що 22.10.2025 о 17 год. 30 хв в смт Петропавлівка, вул.Соборна 3, ОСОБА_1 керував автомобілем Део, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння згідно акту медичного огляду № 1373 — 2,1 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
22.10.2025 о 17 год. 30 хв в смт Петропавлівка, вул. Повстанська, керуючи автомобілем Део Ланос д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Мітсубісі д.н.з НОМЕР_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
22.10.2025 о 17 год. 30 хв в смт Петропавлівка, вул. Повстанська, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Део Ланос, д.н.з НОМЕР_1 , залишив місце ДТП до якої був причетний, чим порушив вимоги п.12.10а ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої.
Посилається на те, що у порушення ст. 62 Конституції України суд першої інстанції притягнув його до відповідальності лише на тій підставі, що він не довів, що вживав алкоголь після скоєння ДТП.
У постанові суду зазначено про порушення ним п.2.10 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП, однак протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП не складався, тобто суд визнав його винним у тому, що не було інкриміновано.
Суд не звернув уваги, що протоколи про адміністративне правопорушення складалися не на місці ДТП або місці зупинки, а у відділку після того, як його там тримали близько години з моменту затримання посеред вулиці, пропонуючи сплатити 60 000 тис.грн. На відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко чутно «Тобі давали час вирішити питання без протоколів».
Відеозапис, долучений до матеріалів провадження є фрагментарним та не підтверджує факт керування автомобілем, оскільки він не був за кермом.
Вказує, що до матеріалів справи долучено рапорт від 22.10.2025, де зазначено, що ознаки алкогольного сп`яніння виявлено саме при перевірці документів, а бодікамера зафіксувала час - 20 год 43 хв., що спростовує його провину в скоєнні правопорушення за ч. 1.ст. 130 КУпАП.
Відеозапис, доданий до матеріалів справи не є належним доказом, оскільки жодним чином не підтверджує як він «їхав за кермом, зупинився, заглушив двигун, вийшов з машини» о 20 год. 43хв.
Даний відеозапис не містить моменту руху та зупинки транспортного засобу, при цьому на записі зафіксовано факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння у відділку поліції.
Звертає увагу, що ВС КАС у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).
Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та рапорту від 22.10.2025, огляд проведено за допомогою алко-тестера «ДРАГЕР 6810». Згідно з інструкцію з експлуатації приладу Drager «Alcotest6810», умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування», яким передбачено, що прилад має проходити калібрування кожні шість місяців. Відповідно до роздруківки приладу Drager «Alcotest 6810» №ARCE 0244 останнє калібрування приладу відбулось ще 16.12.2024, тобто з порушенням шестимісячного строку.
Крім того, відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510 з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, Газоаналізатор Drager Alcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest XT. Газоаналізатор Drager Alcotest 6810 (Свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007) у зазначеному реєстрі - відсутній.
Таким чином показники газоаналізатора Drager 6810 не можуть вважатися допустимим доказом.
Апелянт вказує, що не надавав пояснень і документів не підписував. Підпис на «його поясненнях» йому не належить.
На місці ДТП працівників поліції не було, тобто протокол серії ЕПР1 № 491109 від 22 жовтня 2025 року був складений з грубими порушеннями вимог чинного законодавства - не на місці ДТП, без залучення свідків та потерпілих, про що зазначено в самому протоколі - п. 9. Таким чином протокол не є носієм доказової інформації, яка може бути використана при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Аналогічний висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 22 червня 2023 року у справі № 752/5417/19.
На схемі місця ДТП, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, місце зіткнення транспортних засобів не відображене, а лише містяться відомості щодо розташування транспортних засобів, а саме: п.7 протоколу - 17:30 на вул. Повстанська без зазначення точного місця ДТП, а на лицьовому боці схеми зазначена адреса Партизанська 52. При цьому, на схемі відсутня прив`язка до буд. 52, як точного місця ДТП, а зазначено буд. 88-84, що також відображено у Рапорті. Крім того, виходячи з розташування ТЗ на схемі видно, що автомобіль ДЕУ стоїть позаду автомобіля Мітцубісі, що невілює факт зіткнення та фізично не може спричинити механічні пошкодження, зазначені на зворотньому боці схеми.
На схемі відсутній його підпис, жодної відмітки чи відеофіксації того, що схема складалася у його присутності, що він був з нею ознайомлений, відомостей про відмову від підпису - немає, свідки не залучені.
Згідно рапортів працівників поліції повідомлення про ДТП від оператора лінії «102» надійшло о 18:24 годині, а патруль прибув о 18:40 годині. Проте у порушення вимог закону з вказаного часу відеофіксація правопорушення не проводилась. Натомість в матеріалах справа є фрагмент відеозапису поліцейського у відділку поліції та на парковці автомобіля по вул. Соборна, 2.
ВС КАС у справі № 216/5226/16-а в постанові від 18.07.2019 вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).
Таким чином жодних доказів, що дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення ним п. 12.1 ПДР, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, не надано.
Вважає, що доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, матеріали провадження також не містять.
На підставі наведеного ОСОБА_1 просить постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, та ст. 124 КУпАП — скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та потерпілий  ОСОБА_2  не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки потерпілий не повідомив.
Натомість  ОСОБА_1 надіслав до суду клопотань з проханням розглянути справу без його участі. Одночасно підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги, але зазначив про готовність нести відповідальність за порушення п.13.3 ПДР, яке стало наслідком ДТП. 
Отже зазначені обставини неявки сторін, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджають апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, які були перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 491104 від 22.10.2025, о 17.30 годин 22.10.2025 в смт Петропавлівка, вул. Соборна, 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Део д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно акту медичного огляду № 1373 — 2,11 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 “а” ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказано, що свідки не залучалися.
Подію зафіксовано на нагрудну бодікамеру №799657.
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “пояснення на окремому аркуші”.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено місце та час розгляду справи, про що у відповідній графі міститься власноручний підпис ОСОБА_1 (а.с.1).

Відповідно до чеку Alkotest Drager 6810, тест № 1373, було проведено огляд водія ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний — 2,11‰. Чек підписаний працівником поліції, який ого складав та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.2).

Згідно Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з ДТП, за допомогою приладу Alkotest Drager 6810, результат огляду на стан сп`яніння позитивний — 2,11‰. Огляд зафіксовано на бодікамеру № 799657. Акт підписаний працівником поліції та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1  (а.с.2а).
Згідно рапорту інспектора СРПП ВП № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, 22.10.2025 під час несення служби на території Петропавлівської ТГ, о 18:24 годині від оператора лінії 102 надійшло повідомлення, що в селищі Петропавлівка по вул. Повстанській, водій Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив зіткнення з автомобілем заявника — Мітсубісі Паджеро Вагон, д.н.з. НОМЕР_2 , та залишив місце скоєння ДТП. 
При перевірці документів водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей, нестійка хода. 
На вимогу працівника поліції, під відеофіксацію на боді камеру MOTOROLLA VB400 №799657 ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер 6810», тест позитивний — 2,11 проміле. За даним фактом стосовно водія ОСОБА_1 складено адміністративні протоколи. Водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонено (а.с.4). 

За поясненнями ОСОБА_1 , наданими працівникам поліції 22.10.2025, на протязі дня він вживав алкогольні напої у вигляді пива (горілки) у кількості 3-4 літри. Після чого взяв власний автомобіль «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , та о 16.50 годин поїхав до себе додому. Рухаючись по вул. Повстанська в с. Петропавлівка, поблизу будинку № 52, не дотримався безпечного інтервалу та о 17.30 годин допустив зіткнення правою стороною свого автомобіля з лівою стороною припаркованого автомобіля «MITSUBISHI PAJERO WAGON», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП. Потім його наздогнала та зупинила потерпіла сторона. Викликали працівників поліції. Проходити медичний огляд в установленому законом порядку для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці або у Шахтарській міській лікарні відмовився у присутності свідків та відеофіксацію (а.с.5).

Згідно пояснень потерпілого ОСОБА_2 , 22.10.2025 близько 17.30 годин він приїхав до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 , припаркував свій автомобіль «MITSUBISHI PAJERO WAGON», д.н.з. НОМЕР_2 , почав діставати речі з лівих задніх дверей та в цей час помітив, що позаду рухається автомобіль. Прикрив двері автомобіля та притулився до авто. В цей час автомобіль, що рухався позаду не дотримався безпечного інтервалу, здійснив зіткнення передньою правою стороною з лівими задніми дверима його автомобіля та поїхав далі, не зупиняючись. Після чого потерпілий сів за кермо свого автомобіля та почав наздоганяти автомобіль «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , та зупинив його. Водій цього автомобіля - ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння — різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Потім потерпілий зателефонував до поліції. Наряд поліції, що прибув на місце події, запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер 6810 на місці або у Шахтарській міській лікарні, на що останній відмовився (а.с.6). 

Згідно електронного рапорту від 22.10.2025, о 18.24 годині 22.10.2025 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 22.10.2025 о 18.23 годині за адресою: Синельниківський район, селище Петропавлівка, вул. Повстанська (Партизанська), буд. 84, водій в стані алкогольного сп`яніння на автомобілі Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , в`їхав в автомобіль заявника Мітсубісі Паджеро Вагон, д.н.з. НОМЕР_2 . Заявник ОСОБА_2 . Виїздом на місце події було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння в селищі Петропавлівка по вул. Повстанська, не вибрав безпечний інтервал та швидкість руху та здійснив бокове зіткнення з автомобілем Мітсубісі Паджеро Вагон, д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце вчинення дорожньої пригоди. У відношенні ОСОБА_1 були складені адміністративні протоколи за ст. 124, ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.7).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №491109, 22.10.2025 о 17.30 годин в селищі Петропавлівка, вул. Повстанська, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Мітсубісі, д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “пояснення на окремому аркуші”.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено місце та час розгляду справи, про що у відповідній графі міститься власноручний підпис ОСОБА_1 (а.с.1, справа №188/1921/25).

У схемі місця ДТП від 22.10.2025 відображено розташування автомобілів Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , та Мітсубісі, д.н.з. НОМЕР_2 , на ділянці дороги.
Зазначено, що автомобіль Мітсубісі, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження лівих передніх та задніх дверей, заднього крила.
Автомобіль Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження правої сторони автомобіля: передніх та задніх дверей та крила.
Кількість учасників ДТП — 2; транспортних засобів— 2.
В графі “Порушення пункту ПДР за ст. 124 КУпАП” вказано: п. 12.1, п.13.1.
Схема місця ДТП підписана працівником поліції, який її складав, а також учасником події — водієм ОСОБА_2 (а.с.4, справа №188/1921/25).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 491119, 22.10.2025 о 17.30 годин в селищі Петропавлівка, вул. Повстанська, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив п.2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “пояснення на окремому аркуші”.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та повідомлено місце та час розгляду справи, про що у відповідній графі міститься власноручний підпис ОСОБА_1 (а.с.1, справа №188/1922/25).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Працівниками поліції долучено до матеріалів справи один DVD-R диск з відеофайлом «export-xsrhx», який містить поєднаний запис з нагрудної камери працівника поліції № 799657.
Так, на відеозапису № 799657 від 22.10.2025 тривалістю 20:43:53-20:45:29 годин зафіксовано проходження потерпілим - водієм ОСОБА_2 медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер. Результат негативний — 0 проміле.
На відеозапису № 799657 від 20.102.2025 тривалістю 20:48:00-20:54:25 годин зафіксовано, що правник поліції звертається до водія ОСОБА_1 : « ОСОБА_3 , Ви будете продувать?»
ОСОБА_1 : «Немає свідків».
Працівник поліції: «Є відеозапис, також тут присутня ОСОБА_4 дружина, потерпілі».
Далі видно, що водій ОСОБА_1 пересвідчився у цілісності наданого працівником поліції мундштука, розірвав його упаковку. Поліцейський зробив контрольний забір повітря за допомогою приладу алкотестер Драгер, результат негативний — 0 проміле.
Водій ОСОБА_1 пройшов тести на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу алкотестер Драгер, результат позитивний — 2,11 проміле. 
ОСОБА_1 : «Це я должен не ходячий бути..».
Працівник поліції: «Ви знаходитесь у стані алкогольного сп`яніння. Керування транспортним засобом Вам заборонено».
ОСОБА_1 : «Зрозуміло».
Працівник поліції роздрукував чек з результатами медичного огляду водій ОСОБА_1 , останній погодився з результатами огляду та о 20:52:02 годині підписав чек-роздруківку. 
На відеозапису № 799657 від 22.10.2025 тривалістю 21:42:05-21:47:59 годин зафіксовано, як працівник поліції, звертаючись до водія ОСОБА_1 : «У протоколі ставиться три підписи: за те, що Вам роз`яснені Ваші процесуальні права та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи; за отримання тимчасового посвідчення водія; та за отримання копії протоколу. Ви бажаєте ставити свій підпис? » 
ОСОБА_1 : «Так, так».
Працівник поліції: «Ставте підпис...».
Далі працівники поліції оголосили водію ОСОБА_1 зміст складених стосовно нього протоколів про адміністративні правопорушення, повідомили про дату, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції. 
ОСОБА_1 підписав протоколи (о 21:43:37, 21:44:34, 21:45:34 годин), отримав їх копії, а також тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. 
Працівник поліції: «Машина буде перебувати на штрафмайданчику відділу поліції».
ОСОБА_1 : «Віддай мені права!»
Працівник поліції: «Ваше посвідчення водія вилучено згідно норм чинного законодавства, а ОСОБА_5 видано тимчасове посвідчення на право керування транспортними засобами».
ОСОБА_1 мовою оригіналу: «Ти серйозно, ОСОБА_6 ?»
Працівник поліції: «Да. Це серйозно».
ОСОБА_1 , мовою оригіналу: «Та ну балакали.. вроде.. якби.. Чи ні? Вообще ніяк?»
Інший працівник поліції о 21:46:51 годині: « ОСОБА_7 , тобі по нормальному давали время».
На відеозапису № 799657 від 22.10.2025 тривалістю 21:54:15-21:58:53 видно, що на території відділу поліції водій ОСОБА_1 забирає речі зі свого автомобіля.
Дружина водій ОСОБА_1 : «Якщо наша машина ціла, то як можна було розбити ту?»
Працівник поліції, мовою оригіналу: «Як вона ціла? Ось він крилом б`є (ось шпакльовка облетіла), в угол привідкритих дверей і об двері шкребе далі, повністю, усім боком».
О 21:55:41 годині водій ОСОБА_1 мовою оригіналу: «У нього були відкриті двері, я їх об`їхав. Він відкрив задні — я зацепив. Я вдарив отим крилом».
Водій ОСОБА_1 зі своєю дружиною забрали речі зі свого автомобіля, а працівник поліції перемістив автомобіль на штрафмайданчик.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах провадження, апеляційний суд вважає, що вони у сукупності відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, спричинення дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця вчинення ДТП, і не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції. 
Зазначені на вказаних відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколах про адміністративні правопорушення інформації, рапорті працівника поліції та поясненнях водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_1 спростовують твердження сторони захисту про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Як убачається з відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, водій ОСОБА_1 не тільки не заперечував факт керування транспортним засобом, а й підтвердив цей факт, вказавши, що він їхав за кермом свого автомобіля та зачепив і вдарив автомобіль потерпілого (21:55:41 година). Жодних зауважень про безпідставність вимог працівників поліції щодо проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння, а також про безпідставність звинувачування у вчиненні ДТП та залишенні місця події, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - не зазначала.
Крім того апеляційний суд звертає увагу, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом чи причин такої зупинки транспортного засобу, встановлення порушень ПДР, що може бути встановлено за допомогою інших доказів. Тому апеляційні доводи щодо відсутності фіксації на відеозапису з нагрудних камер працівників поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту порушення ним правил дорожнього руху, як підстави для висновку про недоведеність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає слушними.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозапис, долучений до матеріалів справи не містить повного запису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, на переконання апеляційного суду хоча і є слушними, проте такий недолік не можна вважати істотним, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються всією сукупністю доказів, досліджених судом під час розгляду даної справи, при цьому на наявному відеозаписі зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 медичного огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер», результат такого огляду, відсутність зауважень з цього приводу водія та факту його згоди водія з результатами проведеного тестування.
Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, скоїв ДТП в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження та залишив місце пригоди.
Також слід зауважити, що фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, а сам відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.
При цьому посилання апелянта з цього приводу на певні рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду є некоректними, оскільки наведені в апеляційній скарзі висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі.
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ст. 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження та залишення місця ДТП при обставинах встановлених постановою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2025 року, чим було порушено вимоги п.2.9а, п. 12.1 та п.12.10.а Правил дорожнього руху, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі не оспорюється сам факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, вчинення ним ДТП та залишення місця події, а оспорюється лише належність та допустимість доказів вчинених правопорушень.
Твердження апелянта про те, що результат проведеного медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер 6810 є недопустимим доказом, оскільки останнє калібрування приладу відбулось з порушенням шестимісячного строку, а також про те, що газоаналізатор Драгер 6810 не внесений до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів, - є неспроможними з огляду на наступне.
Газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за № UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересні 2014 року та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014 внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України. Використання медичних виробів, «газоаналізатор Drager Alkotest», які були завезені та реалізовані на території України, та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання. 
Відповідно до сертифікату затвердженого типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2014 виданий 01 вересня 2014 року (серія А № 007292) виданий фірмі Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, затверджений тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alkotest …, Interlock XT», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером UA.TR.001 101-17, строк дії сертифіката перевірки 05.10.2027. Газоаналізатори Alkotest…, Interlock XT під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки – 1 рік. 
Згідно з п.17 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 (далі - Наказ) затверджено міжповірочні інтервали законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, за категоріями. Для категорії законодавчо регульованих ЗВТ "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" цим Наказом встановлено міжповірочний інтервал в 1 рік.
Відповідно до п.18 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 «Повірка» (або: верифікування - англійською мовою «verification») засобів вимірювальної техніки - це сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
Відповідно до п.3.9 європейського стандарту EN 15964:2011 «Breath alcohol test devices other than single use devices - Requirements and test methods», що прийнято як національний стандарт ДСТУ EN 15964:2018 «Прилади неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» операція «Повірка» (верифікування) – це процес випробування, метою якого є перевірити, чи працює прилад у межах заданої максимально допустимої похибки і відтворюваності на момент проведення перевірки.
Як убачається з чеку, виданого за результатом огляду водія ОСОБА_1 проведеного за допомогою Alkotest Drager 6810, останнє калібрування приладу за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, проводилось 10.12.2024, тобто в межах міжповірочного інтервалу (а.с.2).
Отже доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що результати його медичного огляду, отримані працівниками поліції за допомогою приладу алкотестер Драгер 6810, серійний заводський номер ARСЕ-0240, відомості який відсутні у державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, а також про порушення правил експлуатації такого приладу, є такими, що не заслуговують на увагу.
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських та роздруківки чеку “Драгер” до початку проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора “Драгер” працівником поліції було проведено перевірки чистоти приладу, результат перевірки склав 0,00‰, тобто будь-яких несправностей приладу не зафіксовано. Крім того, будь-яких зауважень чи не згоди з результатами пройденого медичного огляду за допомогою алкотестеру Драгер 6810 ОСОБА_1 не заявляв, власноручно підписавши чек-роздруківку та протокол про відповідне адміністративне правопорушення (а.с.2,1).
Аналізуючи апеляційні доводи сторони захисту про належність такого доказу, як протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 491109 від 22.10.2025, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 491109 від 22.10.2025, будь-яких суперечностей або неточностей протокол щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП.
Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів справи, працівниками поліції під час огляду водія ОСОБА_1 були застосовані спеціальні технічні засоби відеозапису, тому проводити огляд останнього у присутності свідків не було необхідності. 
Запрошення понятих для участі у проведенні огляду водія на перебування у стані алкогольного сп`яніння, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення саме на місці події - не передбачено законодавством.
Отже доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 491109 від 22.10.2025 є неналежним та недопустимим доказом, а також про те, що він не є носієм доказової інформації, є безпідставним.
Не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у спричиненні ДТП і посилання апелянта на те, що на схемі місця ДТП не відображено місце зіткнення транспортних засобів; що у протоколі про адміністративне правопорушення місцем ДТП вказано вулицю Повстанську, у той час як у схемі місця ДТП — вулицю Партизанську; що на схемі відсутня прив`язка до будинку АДРЕСА_2 , як точного місця ДТП.
Апеляційний суд вважає зазначений доказ належним і допустимим, оскільки на схемі зафіксовано схематично розташування автомобілів Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 та Мітсубісі, д.н.з. НОМЕР_2 на ділянці дороги вже після того, як ОСОБА_1 залишив місце події, а потерпілий ОСОБА_2 наздогнав його та повернув. У схемі, крім іншого, відображено механічні ушкодження, отримані транспортними засобами в результаті ДТП. Схема місця ДТП підписана працівником поліції, який її складав, а також учасником події — водієм ОСОБА_2 без зауважень (а.с.4, справа №188/1921/25).
Згідно електронного рапорту від 22.10.2025, о 18.23 годині 22.10.2025 за адресою: Синельниківський район, селище Петропавлівка, вул. Повстанська (Партизанська), буд. 84, водій в стані алкогольного сп`яніння на автомобілі Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , в`їхав в автомобіль заявника Мітсубісі Паджеро Вагон, д.н.з. НОМЕР_2 . Заявник ОСОБА_2 . Виїздом на місце події було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння в селищі Петропавлівка по вул. Повстанська, не вибрав безпечний інтервал і швидкість руху та здійснив бокове зіткнення з автомобілем Мітсубісі Паджеро Вагон, д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце вчинення дорожньої пригоди. У відношенні ОСОБА_1 були складені адміністративні протоколи за ст. 124, ст. 122-4, ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.7).
Наведені обставини підтверджуються письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , який повідомив працівникам поліції про те, що 22.10.2025 близько 17.30 годин він приїхав за адресою: смт Петропавлівка, вул. Повстанська, 52, припаркував автомобіль, почав діставати речі з лівих задніх дверей та в цей час помітив, що позаду рухається автомобіль. Прикрив двері автомобіля та притулився до авто. В цей час автомобіль, що рухався позаду, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив зіткнення передньою правою стороною з лівими задніми дверима автомобіля потерпілого та поїхав далі, не зупиняючись. Після чого потерпілий сів за кермо свого автомобіля та почав наздоганяти автомобіль - «DAEWOO LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 та зупинив його (а.с.6). 
Водій ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначив, що 22.10.2025, на протязі дня він вживав алкогольні напої у вигляді пива (горілки) у кількості 3-4 літри. Після чого він взяв власний автомобіль та о 16.50 годин поїхав до себе додому. Рухаючись по вул. Повстанська в с. Петропавлівка, поблизу будинку № 52, не дотримався безпечного інтервалу та о 17.30 годин допустив зіткнення правою стороною свого автомобіля з лівою стороною припаркованого автомобіля «MITSUBISHI PAJERO WAGON», після чого залишив місце ДТП. Потім його наздогнала та зупинила потерпіла сторона. Викликали працівників поліції (а.с.5).
Доводи апелянта про невідповідність зазначеної адреси місця дорожньо-транспортної пригоди у протоколі про адміністративне правопорушення та у схемі місця ДТП суд вважає необґрунтованими, оскільки за викликом потерпілого співробітники поліції прибули на місце події за адресою: АДРЕСА_3 , і саме ця адреса зазначена місцем дорожньо-транспортної пригоди в схемі місця ДТП та у протоколі про адміністративне правопорушення.
Не відображення у схемі місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди не впливає на її оцінку як доказу, тому підстави для визнання її недопустимим доказом відсутні.
До такого ж висновку дійшов апеляційний суд і щодо твердження ОСОБА_1 про те, що схема місця ДТП ним не підписана.
Апеляційні доводи про те, що він не надавав працівникам поліції пояснень і жодних документів не підписував, а підпис на «його письмових поясненнях» йому не належить, на переконання суду, є надуманими та спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, згідно якого ОСОБА_1 підписав протоколи про адміністративні правопорушення, чек-роздруківку приладу алкотестер Драгер з результатами медичного огляду без жодних зауважень та заперечень, зокрема і щодо обставин вчинення ним адміністративних правопорушень при обставинах та місці, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення.
Більш того, о 21:55:41 годині запису видно, що ОСОБА_1 детально розказав та показав працівникам поліції механізм спричинення ним ДТП та пошкодження транспортного засобу потерпілого. 
Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.
Таким чином доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність у справі доказів порушення ним п.12.1 Правил дорожнього руху, а також про те, що він не допускав зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI PAJERO WAGON» та не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди спростовуються сукупністю наявних у справі доказів, зокрема і письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.10.2025, у яких він навів обставини вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та підтвердив факт залишення місця пригоди.
Є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами і доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції тримали його у відділку близько години з моменту затримання, пропонуючи сплатити 60 000 грн. На відеозапису з нагрудних камер поліцейських видно, що крім водія ОСОБА_1 у відділенні поліції весь час перебувала його дружина, а також потерпілий ОСОБА_2 зі своєю дружиною, які вільно пересувалися, спілкувалися між собою. Жодних підстав уважати, що до ОСОБА_1 було застосоване адміністративне затримання, чи поліцейські вимагали у нього неправомірну вигоду, матеріали справи не містять. Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю та не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також апелянтом не надано відомостей про те, що він звертався до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб – працівників поліції, а також доказів звернення із заявою до органів ДБР в порядку ст.214 КПК України про вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення по факту вимагання у нього неправомірної вигоди.
Твердження ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції притягнув його до відповідальності лише на тій підставі, що він не довів, що вживав алкоголь після скоєння ДТП; що у постанові суду зазначено про порушення ним п.2.10 ПДР, що не було йому інкриміновано органом поліції — апеляційний суд відкидає, позаяк оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним за порушення вимог саме п.2.9.а, п.12.10а та п.12.1. ПДР.
В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду за всіма ключовими доводам сторони захисту, на які апелянт акцентував увагу в апеляційній скарзі, викладені вище.
Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року ЄСПЛ у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою низки адміністративних правопорушень.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ        В.В. РУДЕНКО