СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Харків Справа № 917/1659/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В., 
без виклику учасників справи,
розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас Полтаввагон" (вх.№2665 П/2),
на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.11.2025 (повне рішення 26.11.2025) у справі № 917/1659/25 (суддя Ківшик О.В.)
за позовною заявою Комунального підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", м. Полтава
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас Полтаввагон", м. Полтава
про стягнення 148 706,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (далі – КП "Полтававодоканал") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас Полтаввагон" (далі – ТОВ "Тас Полтаввагон") про стягнення 148706,95грн заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №117-6 від 12.02.2024 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у сумі 123467,02грн. Крім того, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 20821,68грн та 3% річних у розмірі 4408,18грн. 
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 26.11.2025 у справі №917/1659/25 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Тас Полтаввагон" на користь КП "Полтававодоканал" 123467,02грн плати за скид понаднормових забруднень, 4246,23грн 3% річних, 20821,68грн інфляційних нарахувань та 3024,70грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги частково, господарський суд першої інстанції виходив з наступного:
- позивач при здійсненні контролю за якістю стічних вод виявив факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин;
- процедура відбору проб стічних не порушена, так як вони відбираються на вимогу споживача, однак такої вимоги не було;
- акт відбору проб має юридичну силу, оскільки у даному випадку він має бути складений відповідно до правил, встановлених ЦОВВ, що реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням місцевих, встановлених для конкретного населеного пункту, а також суд врахував відмову представника споживача від арбітражної проби;
- оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо оплати за скид стічних вод з понаднормовим забрудненням, задоволенню також підлягають вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, однак суд встановив невірний початок періоду нарахувань, тому, здійснивши власний перерахунок, зробив висновок, що сплаті підлягає 4246,23грн 3% річних та 20821,65грн інфляційних втрат. 
Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду, відповідач - ТОВ "Тас Полтаввагон" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 26.11.2025 у справі №917/1659/25 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Крім того, просить стягнути з позивача суму сплаченого судового збору.
В обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначає таке:
- процедура відібрання проби стічних вод порушена з огляду на те, що паралельна та арбітражна проба не відбиралися;
- зразки, відібрані з колодязя, що потребував відновлення та відбудови, є некоректними, оскільки в нього було можливе попадання інших речовин з навколишнього середовища, що не залежать від ТОВ "Тас Полтаввагон"; крім того, за період діяльності відповідача жодного разу не відбирались проби, тому можливо, що шкідливі речовини містилися там до моменту взяття цих колодязів на свій баланс;
- у виробництві відповідача відсутня робота з водою, яка по завершенню зливається у каналізацію та стічні води;
- акт відбору проб від 23.04.2024 не має юридичної сили, оскільки у ньому відсутня інформація, що вимагається Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженими Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №316 від 01.12.2017 та він підписаний особою, яка не мала на це повноважень.
Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Тас Полтаввагон" на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.11.2025 у справі №917/1659/25; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження - 15 днів з дня вручення даної ухвали; попереджено учасників процесу, що апеляційна скарга ТОВ "Тас Полтаввагон" на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.11.2025 у справі №917/1659/25 буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.
Копії ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження доставлено сторонам у справі через підсистему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 120– 121).
22.12.2025 до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, КП "Полтававодоканал" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Полтавської області ід 26.11.2025 у справі №917/1659/25 - без змін.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач наводить наступне:
- твердження відповідача, що у виробництві відповідача відсутня робота з водою, яка по завершенню зливається у каналізацію та стічні води, не відповідає дійсності з огляду на те, що відповідачем на виконання умов договору передаються показники обсягів водовідведення, а також щомісячно сплачуються за це кошти;
- акт відбору проб чинний, так як відповідачем не оскаржувався, не скасований.
02.01.2026 до Східного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких останній заперечує проти тверджень позивача, просить рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що:
- великий об`єм водовідведення у рахунках на оплату за послуги з водовідведення через показник "водовідведення атмосферних стічних вод";
- використання відповідачем води здійснюється за призначенням, зазначеним у договорі, а за такого використання виключається можливість забруднення стічних вод тими речовинами, що вказані в акті;
- акт відбору проб не має юридичної сили, оскільки не відповідає вимогам правил приймання стічних вод державного рівня;
- виправлення в договорі без підписання окремої угоди є нікчемним, відповідно, особа, що підписала акт, не є представником підприємства.
05.01.2026 матеріали справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 та ч. 8 ст. 252 ГПК України, у разі здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, досліджує докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судове засідання не проводиться.
За приписами ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що ціна позову у даній справі (148706,95грн) є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд апеляційної інстанції розглядає дану справу за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.
На час ухвалення цієї постанови клопотання будь-якого із учасників справи про розгляд справи в порядку загального позовного провадження до Східного апеляційного господарського суду не надходили.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
12.02.2024 між КП ПОР "Полтававодоканал" (далі - Виконавець) та ТОВ "Тас Полтаввагон" (далі - Споживач) укладено Договір №117-6 з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійними об`єктами нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі – договір).
Пунктом 2.1. договору сторони узгодили, що Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві послуги з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, а Споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку та строки та на умовах договору.
Відповідно до п. 2.2. договору об`єкти Споживача, на які надаються послуги за договором, та їх адреси визначені в додатку № 1 до договору. 
Додатком №1 визначено, що таким об`єктом є виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Решетилівська, 85.
Пунктом 5.2.13 договору сторони передбачили, що Споживач зобов`язаний виконати відновлення ділянок зливової каналізації підприємства ТОВ "Тас Полтаввагон" з відбудовою колодязів. Надати акт комісії КП ПОР "Полтававодоканал" щодо технічної готовності зливової каналізації після відновлювальних робіт в термін до 01.09.2024.
Крім того, договором встановлено, що Споживач зобов`язаний не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у Стічних водах та нести відповідальність за якісний склад Стічних вод (п. 5.2.21).
Згідно з п.4.16 договору при скиданні Споживачем стічних вод з перевищенням вмісту забруднюючих речовин, Споживач сплачує Виконавцю плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 м3 стічних вод, обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічного процесу очищення стічних вод та екологічного стану водойм. Розрахунки виконуються згідно з Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Полтави" №283 від 16.12.2021 (далі - місцеві правила). У разі виявлення залпового скиду забруднюючих речовин застосовується коефіцієнт кратності Кк = 20. Коефіцієнт кратності при перевищенні ДК однієї речовини не може перевищувати 5, окрім випадків, передбачених підпунктами 8.4. та 8.5. Правил № 283 від 16.12.2021 р. Загальний коефіцієнт кратності з перевищенням допустимої концентрації кількох речовин та інших порушень не може бути більше 10, крім випадків, передбачених підпунктом 8.4. Правил № 283 від 16.12.2021.
Сторонами передбачено, що відповідно до п. 6.1.1 Договору Споживач несе відповідальність за невиконання умов Договору.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2024 з метою контролю якості стічних вод, що надходять від відповідача у каналізаційні мережі м. Полтави, представниками позивача в присутності представника відповідача (в.о. гол. енерг. Ярош О.С.) було здійснено відбір проб стічних вод, які скидаються з об`єктів відповідача. 
Відбір проб оформлено Актом відбору проб (далі - Акт), що є додатком №3 до Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м.Полтава. 
Відповідно до положень акту контрольні проби стічних вод для вимірювання показників їх складу та властивостей було відібрано на двох випусках у міську каналізаційну мережу: контрольного колодязя 1 (на території), контрольного колодязя 2 (стоянка).
В результаті перевірки якості стічної води виробничою лабораторією служби охорони водних ресурсів КП ПОР "Полтававодоканал" виявлено перевищення норми гранично допустимої концентрації завислих речовин та жирів (при максимально допустимій нормі в 346,4 мг/дм3, було встановлено концентрацію в 729 мг/дм3) та жирів (при максимально допустимій нормі в 39,8 мг/дм3, було встановлено концентрацію в 178 мг/дм3).
Як вбачається із дослідженої судом копії витягу журналу реєстрації кореспонденції, за записом №38 ТОВ "Тас Полтаввагон" Ярош О.С. поставив свій підпис у вказаному журналі про те, що отримав 29.04.2024 результати аналізу стічних вод. 
Позивачем здійснено розрахунок плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями згідно з "Порядком визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення", затвердженим наказом Міністерства Регіонального Розвитку, Будівництва та Житлово-Комунального Господарства України від 01.12.2017 № 316 (далі – Порядок визначення №316). 
Як вбачається зі здійснених позивачем розрахунків плати за скид понаднормових забруднень ТОВ "Тас Полтаввагон", сума до сплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням складає 102889,18грн без ПДВ, з ПДВ - 123467,02грн.
20.05.2024 позивачем на адресу відповідача була направлено претензію №55 про сплату 123467,02грн разом з розрахунком понаднормових забруднень та рахунком на оплату.
24.06.2024 відповідач направив позивачу відповідь на претензію вих.№552, в якій просив претензію позивача відізвати.
Оскільки відповідач оплату у встановлений строк не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 148696,88грн заборгованості (включаючи нараховані інфляційні втрати та 3% річних). 
За результатом розгляду позовних вимог Господарським судом Полтавської області 26.11.2025 ухвалено оскаржуване рішення у справі №917/1659/25, яким позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 123467,02грн плати за скид понаднормових забруднень; 4246,23грн 3% річних; 20821,68грн інфляційних втрат, а також 3024,70грн витрат по сплаті судового збору.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, виходячи з наступного. 
Предметом судового розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога щодо стягнення з ТОВ "Тас Полтаввагон" на користь КП "Полтававодоканал" плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням та нарахованих на цю суму 3% річних та інфляційних втрат.
Отже, спірні правовідносини сторін виникли з приводу виконання умов договору з надання послуг водопостачання та водовідведення.
Обов`язком держави згідно зі ст. 16 Конституції України є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу.
Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини є невід`ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України. З цією метою Україна здійснює на своїй території екологічну політику, спрямовану на збереження безпечного для існування живої і неживої природи навколишнього середовища, захисту життя і здоров`я населення від негативного впливу, зумовленого забрудненням навколишнього природного середовища, досягнення гармонійної взаємодії суспільства і природи, охорону, раціональне використання і відтворення природних ресурсів (преамбула Закону "Про охорону навколишнього природного середовища").
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.
Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, наказом від 01.12.2017 №316 затвердило "Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення" та "Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення" (далі - правила №316).
Пунктом 2 правил №316 передбачено, що вони поширюються на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виконавці), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які використовують воду (у тому числі питну) для виробництва товарів та надання послуг та скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у очисні споруди системи централізованого водовідведення виконавця (далі - споживачі).
Крім того, у пункті 4 правил №316 визначено, що на підставі цих Правил виконавець розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обов`язковими для виконавців та споживачів. 
Таким чином, Полтавською міською радою 16.12.2021 затверджено Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м.Полтава №283 (далі – місцеві правила). 
Місцеві правила, зокрема, встановлюють вимоги до споживачів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки споживачів і виробника (КП ПОР "Полтававодоканал"), порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.
Згідно з розділом 2 місцевих правил виробник повинен, серед іншого, контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами (п. 3), здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб; а також у разі виявлення порушень споживачами скидання стічних вод, вимог цих правил та умов укладеного з виробником договору, вимагати їх усунення в установлені виробником строки та вживати заходів впливу, передбачених договором (п. 7). 
Наведене також узгоджується з правилами №316, де, крім зазначеного, також визначено, що механізм контролю, зокрема, порядок відбору проб, встановлюється місцевими правилами приймання.
Так, п. 7.7. місцевих правил передбачено, що з метою контролю якості стічних вод споживачів виробник здійснює відбір контрольних разових проб. Разові проби характеризують хімічний склад стічних вод. Виявлені таким чином перевищення ДК забруднюючих речовин є підставою для нарахування додаткової плати згідно з цими Правилами. 
Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виконавця, що фіксується в акті, який підписують як представник виконавця, так і представник споживача. В цьому акті фіксується інформація щодо відібраної проби (дата, час, місце відбору, особливі умови відбору; вид, об`єм проби; тип матеріалу тари, його об`єм; процедура попередньої обробки проби (якщо проба консервується); відомості про особу, яка відбирала пробу, тощо) з урахуванням вимог та положень діючого законодавства (додаток 3). 
У разі відмови представника споживача підписувати акт відбору представник виконавця підписує в односторонньому порядку та зазначає прізвище представника споживача, який відмовився від підпису.
Відповідно до п. 7.12 місцевих правил за призначенням проби поділяються на контрольні, проби для споживача та арбітражні, які відбираються одночасно. Проби для підприємства та арбітражні проби відбираються на вимогу споживача. 
Тож, як встановлено судом першої інстанції, позивачем - КП ПОР "Полтававодоканал" - 23.04.2024 було відібрано контрольну пробу стічних вод відповідача та виявлено перевищення ДК забруднюючих речовин.
Відповідач вважає, що процедура відібрання проб стічних вод порушена, а тому складений за її результатом акт відбору проб (супровідна записка) не має юридичної сили, оскільки був складений без дотримання вимог правил №316.
Судова колегія апеляційного господарського суду погоджується висновком місцевого господарського суду про дотримання процедури та належність акту відбору проб з огляду на наступне.
Як вже зазначалось, правилами №316 передбачено, що механізм контролю, зокрема, порядок відбору проб встановлюється місцевими правилами приймання.
У свою чергу, місцевими правилами у п. 7.12 передбачено, що арбітражні проби відбираються на вимогу споживача.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту відбору проб, представник підприємства відповідача відмовився від арбітражної проби.
Разом з цим, місцевими правилами передбачено, що в разі незгоди споживача з результатами даних лабораторії Виробника або у випадку розходження результатів аналізів між лабораторіями за ініціативою споживача проводиться аналіз арбітражної проби у присутності обох сторін в лабораторії Виробника. Відкриття арбітражної проби результати хімічного аналізу оформлюються відповідним актом про арбітражний аналіз проб стічних вод.
Згідно з п. 9 розділу VІ Правил № 316, у разі незгоди споживача з результатами даних лабораторії виконавця щодо якості стічних вод згідно з аналізом контрольної проби, за результатами якого зроблено висновок про наявність у стічних водах споживача перевищень ДК забруднюючих речовин, споживач має право звернутися до незалежної лабораторії, що здійснює свою діяльність у цій галузі відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", для проведення аналізу арбітражних проб, які відбираються одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виконавцем та споживачем.
Отже, конкретизація порядку відбору проб встановлюється місцевими правилами, а тому в даному випадку сам споживач мав виявити бажання відібрати арбітражну пробу для реалізації свого права на звернення до незалежної лабораторії.
Таким чином, за встановлених обствин у даній справі, відповідач не скористався своїм правом та не ініціював відбирання арбітражної проби.
Колегія суддів наголошує, що із змісту поняття "контрольна проба" не вбачається, що у її склад входить арбітражна проба, і що остання має обов`язково (автоматично) відбиратися разом із контрольною пробою, натомість є вказівка, що арбітражна проба має відбирається "одночасно" з контрольною пробою, що вказує саме на час її відбору, а не віддільність.
Крім того, судова колегія враховує також й те, що представник відповідача підписав акт відбору проб стічних вод без жодних зауважень та не оскаржував його.
Стосовно доводів скаржника про те, що особа яка підписала акт, не є уповноваженим представником підприємства відповідача, колегія суддів зазначає таке. 
Як вбачається з договору №117-6 від 12.02.2024, у п. 5.2.22 договору сторони передбачили, що Споживач зобов`язаний призначати представників Споживача, відповідальних за технічний стан мереж, споруд по кожному об`єкту Споживача, згідно з Додатком № 1 до договору.
Відповідно до Додатку №1 відповідальною особою є головний енергетик Даценко Ю.Ю., крім того, прописом у графі "Відповідальна особа" зазначено в.о. головного енергетика Ярош О.С.
Тобто, перелік осіб, зазначених у Додатку №1 до договору, не визначає коло осіб, які уповноважені представляти Споживача під час відбору проб стічних вод та підписувати складений за наслідками відбору проб акт.
До того ж, відповідно до п. 2.2 розділу 2 Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м.Полтава споживачі зобов`язані, зокрема, визначати не менше двох представників уповноважених представляти споживача під час відбору проб стічних вод, про що в триденний строк повідомляють виробника у письмовій формі та забезпечують присутність уповноваженого представника безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником (п.п. 7).
За наведеного вбачається, що саме відповідач, як споживач, повинен визначати своїх представників, уповноважених представляти його під час відбору проб стічних вод і в подальшому забезпечувати присутність таких уповноважених представників на своєму об`єкті безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником.
Відповідальність за невизначення таких представників покладається на відповідача. Разом з тим не позбавляє його прав наділяти такими повноваженнями тих чи інших довірених осіб за необхідності, тому ризики настання наслідків невиконання договірних зобов`язань повинен нести відповідач.
Колегія суддів акцентує на тому, що законодавством не передбачено обов`язку службових осіб виробника (позивача) під час відбору контрольних проб та складання відповідного акту перевіряти документи у представника споживача з метою встановлення його особи та повноважень. Фактично наведеними правилами унормовано, що саме споживач зобов`язаний визначити не менше двох своїх представників для відбору проб.
В свою чергу, невизначення споживачем своїх представників для відбору проб (відсутність офіційної довіреності у особи, яка допустила представників виробника до контрольних колодязів і була присутня при відборі проб, що також зафіксовано в акті) не може впливати на право виробника здійснювати відбір проб стічних вод з контрольних колодязів у будь-який час доби (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.10.2023 у справі №925/761/21).
До того ж, матеріли справи не містять будь-яких доказів того, що особа, що була присутня під час відбору проб стічних вод 23.04.2024, а також під час отримання результатів аналізу проб – в.о. головного енергетика, не є працівником підприємства, як і доказів того, що головний енергетик, що визначений у додатку №1 до договору як відповідальна особа по об`єкту відповідача, виконував свої обов`язки у дні проведення відбору проб (23.04.2024) та отримання їх результатів (29.04.2024).
Стосовно доводів скаржника про невідповідність акту відбору проб від 23.04.2024 вимогам, встановленим Правилами №316, які в даному випадку мають застосовуватись, колегія суддів наголошує на такому.
Як правомірно зробив висновок місцевий господарський суд, з чим також погоджується колегія суддів, при визначенні у стічних водах граничних ДК забруднюючих речовин необхідно керуватись не тільки Правилами №316, але й місцевими правилами приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення.
Відповідно до пункту 4 розділу 1 Правил №316 на підставі цих Правил виконавець розробляє місцеві Правила приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення.
У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.
Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №283 від 16.12.2021 такі правила затверджено, їх положення не суперечать положенням правилам №316.
Крім того, колегія суддів враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19, про те, що у Правилах №316 не встановлено і не може бути встановлено ДК, які забезпечують досягнення усіх цілей для кожного населеного пункту України. 
На загальнодержавному рівні це зроблено для ДК, дотримання яких забезпечує мету їх розроблення (п. 1 Правил №316).
Для кожного конкретного населеного пункту ДК розраховуються, виходячи з вимог регламенту роботи конкретних каналізаційних очисних споруд, норм гранично допустимих скидів, що встановлені органами екологічного нагляду для виробників послуг з водовідведення (позивача), норм вмісту важких металів в осадах, які утворюються в процесі очищення стічних вод на конкретних каналізаційних очисних спорудах тощо. 
До того ж, законодавством не передбачено обов`язку виконавця відображення у акті відбору проб саме всієї інформації, передбаченої Правилами №316 та місцевими правилами. Зокрема, у пункті 10 розділу 6 Правил №316 йдеться про те, що оформлення процедури відбору проб, у тому числі форми супровідного документа, що складатиметься за результатом відбору проб, з фіксуванням інформації (дата, час, місце відбору; вид, об`єм проби; тип матеріалу тари, його об`єм; процедура попередньої обробки проби; відомості про особу, яка відбирала пробу, тощо) щодо відібраної проби має здійснюватися з урахування вимог та положень ДСТУ ISO 5667-2-2003 "Якість води. Відбір проб. Частина 2. Настанови щодо методів відбирання проб", ДСТУ ISO 5667-3-2001 "Якість води. Відбір проб. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами", ДСТУ ISO 5667-10-2005 "Якість води. Відбирання проб. Частина 10. Настанови щодо відбирання проб стічних вод", КНД 211.1.0.009-94 "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу та властивостей стічних і технологічних вод", Правил користування.
Таким чином, твердження скаржника про те, що місцеві правила суперечать Правилам №316, а відтак має застосовуватись акт вищої юридичної сили, тобто, Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені саме центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, колегією суддів відхиляються.
Судова колегія також не приймає до уваги доводи скаржника стосовно того, що він у своїй діяльності використовує воду, яка по завершенню не зливається у каналізацію, з огляду на наступне.
Так, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, яким передбачено обов`язок позивача надавати ТОВ "Полтаввагон" послуги з постачання питної води та водовідведення, а обов`язок відповідача – виконувати умови договору, Правил №316 та місцевих правил. 
Факт того, що підприємство відповідача користується послугами позивача із водовідведення, підтверджується передачею відповідачем показників об`ємів водовідведення, а також щомісячною сплатою рахунків на оплату послуг з централізованого водопостачання та (або) водовідведення. Наведені обставини відповідачем не заперечуються в ході розгляду справи.
Крім того, відповідачем не надано будь-яких доказів того, що у виробництві його підприємства відсутня робота з водою, яка по завершенню зливається у каналізацію та стічні води.
Колегія суддів зазначає, що неналежний стан контрольного колодязя та, відповідно, некоректність відібраних зразків стічних вод жодними належними та допустимими доказами не підтверджена, як і те, що будь-які інші речовини з навколишнього середовища могли потрапити або порапили до нього з незалежних від ТОВ "Полтаввагон" причин, відповідачем в ході розгляду справи не доведено.
Зокрема, у відповіді на претензію від 24.06.2024 відповідач зазначив, що листом від 07.05.2024 він попереджав про роботи з відновлення зливової каналізації підприємства з відбудовою колодязів. Як вбачається з наведеного, по-перше, у матеріалах справи відсутня копія такого документу, а, по-друге, попередження про зазначені роботи було вже після проведення відбору проб стічних вод (23.04.2024), а також отримання їх результатів (29.04.2024).
Судова колегія зауважує, що в силу вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Верховним Судом у постановах від 29.01.2021 у справі №922/51/20, від 31.03.2021 у справі №923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.
З огляду на все вищенаведене, з урахуванням принципу вірогідності доказів судова колегія вважає, що докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, подані позивачем, є більш вірогідними, аніж ті, що надані відповідачем на їх спростування.
Отже, відповідачем в ході судового розгляду справи належними доказами не підтверджено та не доведено суду фактичних обставин на спростування факту скиду в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно того, що вимога про стягнення розміру плати за скид понаднормових забруднень на суму 123467,02грн є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. 
Таким чином, оскільки відповідачем порушено зобов`язання зі сплати заборгованості, тому позивач відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував йому 3%річних та інфляційні втрати.
Судом першої інстанції було стягнуто 4246,23грн 3%річних за період з 07.06.2024 по 30.07.2025; 20821,68грн інфляційних нарахувань за період з 07.06.2024 по 30.06.2025.
Перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вони є арифметично правильними.
Крім того, суд враховує, що відповідач контр розрахунку не надав, проти сум стягнення не заперечує.
Тож, з урахуванням всього вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 123467,02грн плати за скид понаднормових забруднень, 4246,23грн 3%річних та 20821,68грн інфляційних нарахувань.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача наведених висновків суду не спростовують та фактично зводяться до переоцінки обставин, встановлених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.
Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції належним чином досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Тас Полтаввагон" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Полтавської області від 26.11.2025 у справі №917/1659/25 підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас Полтаввагон" на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.11.2025 у справі №917/1659/25 залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Полтавської області від 26.11.2025 у справі №917/1659/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286 -289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна 

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя  В.В. Лакіза