Справа № 156/111/26
Провадження № 3/156/105/26
Рядок статзвіту 156

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2026 року сел. Іваничі
Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області про притягнення:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ПрАТ «Шахта Надія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 24.01.2026 о 19:00 год. керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Т0305 у селі Грибовиця не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та здійснив з`їзд у кювет, де автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Також, 24.01.2026 о 19:00 год. по автодорозі Т0305 у селі Грибовиця ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 26.03.2026 об`єднано в одне провадження справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (справа №156/112/26) та за ч.1 ст.130 КУпАП (справа №156/111/26). Присвоєно справі єдиний номер - 156/111/26.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Пояснив, що 24.01.2026 він разом із сім`єю відпочивали в с. Грибовиця. Коли повертались з відпочинку додому був снігопад, на дорозі утворився затор. За кермом автомобіля була його дружина, яка не впоралась з керуванням і заїхала в кювет. Він пересадив дітей і дружину в автомобіль до своїх знайомих. Алкоголь він вживав, але за кермо автомобіля не сідав у той вечір. На відпочинку в лісі у нього виникла конфліктна ситуація з хлопцями, зокрема, з ОСОБА_2 , який застосував до нього газовий балончик. Із заявою в поліцію щодо протиправних дій ОСОБА_2 він не звертався. 
Захисник ОСОБА_1 адвокат Герасимчук Л.Р. під час судового засідання підтримала позицію свого підзахисного. Зазначала, що працівники поліції неправомірно склали протокол на ОСОБА_1 , оскільки він не керував транспортним засобом. Більше того, працівники поліції проігнорували пояснення ОСОБА_1 , яка пояснила, що саме вона була за кермом на момент ДТП.
Допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_3 пояснила, що 24.01.2026 вона з чоловіком та дітьми були на відпочинку. Коли повертались додому з лісу, вона керувала автомобілем, однак не впоралась з керуванням, внаслідок чого автомобіль злетів у кювет. У неї був шок. Вони пересадили дітей до іншого автомобіля. Алкоголь у той день вона не вживала. У чоловіка з ОСОБА_2 виник конфлікт, під час якого той застосував щодо чоловіка газовий балончик. Про те, що вона керувала автомобілем говорила працівникам поліції, але вони її не слухали, пояснення у неї не відбирали. Із поліцейською ОСОБА_4 у них неприязні стосунки. 
Допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_5 пояснила, що із подружжям ОСОБА_6 познайомилась 24.01.2026 на відпочинку, звідки повертались великою колоною. Автомобіль під керуванням ОСОБА_3 їхав від неї попереду через два автомобілі. Анна не справилась і автомобіль влетів в кучугуру, автомобіль витягли, допомогла в цьому незнайома молодь. Після цього ОСОБА_1 сів на місце пасажира і вони поїхали далі. На перехресті автомобіль ОСОБА_6 злетів в кювет. Коли вона підійшла то ОСОБА_7 сиділа плакала, а ОСОБА_1 стояв біля автомобіля з боку пасажира. Коли підійшли інші люди не пам`ятає, вона забрала дітей. У ОСОБА_1 з незнайомим хлопцем виник конфлікт, скільки він тривав вона не пам`ятає. Після цього прибули на місце події працівники поліції. Про те, що автомобілем ОСОБА_6 керувала ОСОБА_8 вона поліцейським не говорила, оскільки вони в неї про це не питали, пояснення не відбирали.
За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 12.1 ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п.13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Статтею 124 КУпАП визначено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно із п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574565 від 24.01.2026, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- рапортом за фактом повідомлення на лінію «102» про ДТП;
- схемою місця ДТП, на якій зафіксовано графічне зображення місця ДТП з відображенням та фіксацією об`єктів та обставин, що стосуються події та має значення для об`єктивного визначення її причин. Дана схема містить також відомості про пошкодження транспортного засобу;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який пояснив що 24.01.2026 року близько 19:00 він направлявся на своєму транспортному засобі з села Грибовиця Волинської області. Майже доїхавши до траси він побачив як машина, яка їхала метрів 200 попереду не гальмуючи з`їхала в кювет. Він зупинився перед трасою та побачив як із машини Renault чорного кольору почали виходити люди, а саме чоловік із-за водійського керма, двоє жінок та двоє дітей. Чоловік, який вийшов із-за керма, одразу ж відправився до багажника за тросом. У подальшому, чоловік який керував Renault почав кричати та кидатися до своєї дружини хотів. Бажаючи розібратися в ситуації він вийшов поговорити з чоловіком, який керував Renault. Однак вказаний чоловік був агресивно налаштований, ображав його нецензурною лайкою, хотів втекти з місця події. У цілях самозахисту він використав газовий балончик «Терен» та викликав поліцію;
- письмовими поясненнями ОСОБА_9 , який пояснив що 24.01.2026 року близько 18:40 він керував транспортним засобом Skoda Yeti, д.н.з. НОМЕР_2 . Попереду нього рухався автомобіль Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , із села Соснина в напрямку села Грибовиця. За кермом вказаного автомобіля перебувала особа жіночої статі, яка застрягла у снігу. Він спільно з іншими людьми надали допомогу цій жінці, від якої було чутно запах алкоголю. В автомобілі Renault також перебував її чоловік, який поводив себе агресивно. Після цього за кермо вище вказаного автомобіля сів цей чоловік, який керував також з ознаками алкогольного сп`яніння. Доїхавши до траси Т0305 він побачив, що транспортний засіб Renault з`їхав у кювет. Його товариш ОСОБА_10 здійснив дзвінок на лінію 102;
- дослідженими у судовому засіданні відеозаписами з нагрудних боді-камер поліцейських, при перегляді яких підтверджено факт події ДТП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574548 від 24.01.2026, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому, окрім іншого, зазначені виявлені працівниками поліції ознаки стану сп`яніння у ОСОБА_1 . З акту також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідного огляду;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що огляд у медичному закладі не проводився;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, дослідженими у судовому засіданні, при перегляді яких викладені у протоколі обставини знайшли своє підтвердження.
На переконання суду, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 докази є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин, однак така позиція спростовується наявними у матеріалах справи доказами, яка, на переконання суду, спрямована лише на спробу ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.
Так, однією з обставин, що підлягає встановленню для наявності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортним засобом особою.
Як роз?ясниив Пленум Верховного Суду України у п. 27 постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
На наданих суду відеозаписах не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Разом з цим, слід зазначити, що доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій особи, спосіб вчинення суспільно шкідливого діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи.
Згідно наявного у матеріалах справи рапорту, 24.01.2026 на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що о 19:30 автомомбіль Рено д.н.з. НОМЕР_1 злетів з дороги Т0305 (поворот на село Грибовиця Волинської області). Також у рапорті йдеться про те, що водій даного автомобіля перебуває у стані алкогольного сп`яніння, намагався покинути місце ДТП, у зв`язку з чим заявник застосував щодо нього перцевий балончик.
Тобто поліцейські фактично не могли зафіксувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки приїхали пізніше.
Разом з цим, про факт керування ОСОБА_1 автомобілем, за викладених у протоколі обставин, засвідчили у своїх поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . Їх пояснення узгоджуються між собою, як щодо настання події ДТП, так і після її настання. Зокрема, свідки зазначали, що як у ОСОБА_1 так і у його дружини ОСОБА_3 відчувався запах алкоголю з порожнини рота. Також свідки вказували, що вони між собою сварились, а ОСОБА_1 поводив себе агресивно. Також свідок ОСОБА_9 підтвердив, що ОСОБА_3 дійсно керувала автомобілем, однак після того як їх машину витягнули із замету (до настання ДТП) за кермо автомобіля вже сів ОСОБА_1 , та саме він вийшов із машини з водійських дверей після ДТП, а інші пасажири вийшли з пасажирських дверей.
У суду відсутні підстави ставити під сумнів покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_2 . Доказів про те, що у своїх показах вони умисно повідомили неправдиві дані, стороною захисту не надано, відсутні такі дані і у матеріалах справи.
Окремо слід зауважити, що на відеозаписі ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про те, що вони мали виїхати до траси, а вже потім викликати тверезого водія, однак такі доводи є ірраціональними, оскільки під час судового розгляду ОСОБА_3 повідомила, що вона алкоголь не вживала та саме вона керувала автомобілем.
Навіть приймаючи такі твердження до уваги, виникає питання чому, виїхавши на автомобільну дорогу, ОСОБА_3 продовжила рух.
При оцінці пояснень ОСОБА_1  суд враховує, що він зацікавлений у ненастанні для нього негативних наслідків правового характеру у разі притягнення до адміністративної відповідальності. 
З цих же підстав суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_1 , а  ОСОБА_5 фактично є їх знайомою, тобто вони зацікавлені у ненастанні негативних наслідків правового характеру для ОСОБА_1 .
За наведеного суд вважає версію сторони захисту неправдоподібною, яка базується лише на показах заінтересованих осіб, які суперечать іншим доказам у справі.
Враховуючи наведене, попри відсутність прямих доказів керування ОСОБА_1  транспортним засобом за викладених у протоколі обставин, та заперечення ним цих обставин, суд, виходячи з оцінки сукупності доказів у справі, дійшов висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1  транспортним засобом за викладених у протоколах обставин.
Досліджені та перевірені судом обставини, свідчать про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), § 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O’Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1  реалізував своє право на керування автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Відтак, вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, доведена у повному обсязі. 
Згідно зі ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суд при накладенні стягнення, керуючись ст.ст. 33-35 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому вважає необхідним та достатнім накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, тобто у межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 130, 283, 284, 285, 304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення:
- за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.;
- за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Згідно зі ст.36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ЄДРПОУ: 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA588999980313050149000003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Волинського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.
Роз`яснити, що відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.
Повний текст постанови виготовлено 23.04.2026.

Суддя    Н.Н. Комзюк