Справа №766/10970/24
н/п 1-кп/766/2577/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026
Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції, Миколаївський СІЗО),
захисниці – адвокатки ОСОБА_5 ,
представниці потерпілого ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_7 ,
потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаного судового провадження з розгляду кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024231020000035 від 09.02.2024 року та №12024232020000229 від 06.04.2024 року, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Білозерського району Херсонської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою ст. 122, частиною першою ст. 125 Кримінального кодексу України (надалі – КК України),
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним та статті КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
1.1. Суд встановив, що ОСОБА_4 , 08.02.2024, близько 14 год 15 хв., перебуваючи біля подвір`я за адресою: м. Херсон вул. Нижня, буд. 204, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи прямий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, з метою протиправного спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, умисно наніс близько десяти ударів кулаками обох рук в область обличчя, один удар каменем в область правої сторони чола та близько восьми ударів ногами в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів1-7 ребер зліва, тіла грудини, тіла 8 грудного хребця, синців передньої поверхні клітки зліва, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я та синців, саден обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 122 КК України, формою об`єктивної сторони якого є умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
1.2. Суд також встановив, що ОСОБА_4 , 11.07.2024, близько 19 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: м. Херсон, вул. Олександрівська, 106, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тримаючи в правій руці фрагмент тротуарної плитки, умисно наніс нею один удар в область межі лобної і тім`яної ділянок голови по центру ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді одного садна під темно-бурою скоринкою вище рівня неушкодженої шкіри розмірами 3х2 см, які згідно з висновком експерта, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 125 КК України, формою об`єктивної сторони якого є умисне легке тілесне ушкодження.
ІІ. Позиції сторін кримінального провадження
2.1. Прокурор у судових дебатах вважав, що пред`явлене обвинувачення є доведеним. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також доведена, а його дії кваліфіковано правильно, а саме: зачастиною першою ст. 122 КК України, тобто в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження та частиною першою ст. 125 КК України, тобто в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень.
2.2. Обставини кримінальних правопорушень і вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, зокрема висновками експертів, протоколами огляду місця подій, слідчих експериментів та впізнань, оглядів відеозаписів, допитами потерпілого та свідків в їх сукупності.
2.3. Прокурор також просив Суд при призначенні покарання обвинуваченому врахувати наявність обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального провадження та щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України. А також врахувати, що ОСОБА_4 на обліках у нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий.
2.4. Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним за пред`явленим обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст.122 КК України визнати винним та призначити йому покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. 
Покарання у вигляді штрафу та позбавлення волі виконувати самостійно.
2.5. Речовий доказ оптичний диск з відеозаписом, який надав свідок ОСОБА_9 , відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції– залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Речові докази: цеглину з нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167016, кепку темно-сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU0167017, пластикову пляшку з нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки, з контрольним талоном, яку оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167015, змив на марлевий тампон з речовиною бурого кольору з поверхні воріт гаражу, яку поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167012, контрольний змив на марлевий тампон з речовиною бурого кольору з поверхні воріт гаражу, яку поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167013, марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU- 0167014 – знищити.
2.6. Стягнути з обвинуваченого на користь держави всі процесуальні витрати на залучення експертів у вказаному кримінальному провадженні. 
2.7. З приводу цивільного позову прокурор поклався на розсуд суду.
2.8. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.
Зарахувати на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.11.2025 до набрання вироком законної сили – один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
2.9. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
2.10. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, однак про фактичні обставини щодо спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень пояснити не зміг, оскільки зазначив, що їх не пам`ятає. Вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення не усвідомлюючи своїх дій, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння. Щодо завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 пояснив, що з потерпілим були нормальні відносини. В той день був трошки випивший. Коли виходив з магазину спіткнувся через тротуарну плитку. Почав потім поправляти. ОСОБА_6 на нього кинувся. На здачу куском тротуарної плитки наніс удар. В судових дебатах просив сильно не карати, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
2.11. Захисниця проти покарання заперечувала. Просила врахувати, що обвинувачений не судимий. Вчинені ним злочини невеликої тяжкості. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Під час перебування під вартою він усе усвідомив. Просила за ст. 122 КК України призначити мінімальне покарання і застосувати ст. 75 КК України, визначивши строк випробування. Цивільний позов просила задовільнити частково в розмірі 2000 грн, оскільки у потерпілого легкі тілесні ушкодження, доказів що він звертався за допомогою до фахівців матеріалів немає. Потерпілий у судове засідання не з`являється і, на думку захисниці, він не зацікавлений в задоволенні позову.
2.12. Представниця потерпілого ОСОБА_6 у судових дебатах зазначила, що на її думку, завдана потерпілому моральна шкода полягає в його фізичному болі, душевних стражданнях через несправедливе і ганебне ставлення до нього з боку обвинуваченого. Наразі сам обвинувачений сказав, що були нормальні відносини в магазині ОСОБА_6 .. Йому давали в борг якісь товари. Обвинувачений цим зловживає. ОСОБА_6 вважає, що обвинувачений не зробив для себе необхідних висновків, і він себе дуже нахабно після інциденту поводив і навіть вибачення не попросив. ОСОБА_6 вважає, що спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 дискредитував його на очах у людей. Після побиття він відчував пекельний головний біль впродовж тривалого часу. В результаті отримання тілесних ушкоджень він був тимчасово відірваний від свого активного соціального життя. ОСОБА_6 почав відчувати страх перед тим, що таке може повторитися. Цей час він змушений був витрачати на спілкування з поліцією, отримувати правову допомогу спеціалістів. Змінилося фінансове становище, він змушений був витрачати кошти на ремонт дзеркала автомобіля, який пошкодив ОСОБА_10 . Сам процес кримінального провадження також впливає на моральний стан Судакова. Тобто всі обставини виснажують його, викликають психологічне напруження і відчуття соціальної незахищеності, невпевненості. Тому він вважає, що, з урахуванням викладених обставин, з урахуванням судової практики, сума моральної шкоди складає 16 тисяч гривень, яку він просить стягнути з ОСОБА_10 . Щодо покарання представниця поклалась на розсуд суду.

ІІІ. Докази, що досліджені Судом у судовому засіданні 
3.1. Суд, встановлюючи вищеназвані обставини кримінального правопорушення, у судовому засіданні дослідив надані стороною обвинувачення докази, які підтверджують обставини та винуватість обвинуваченого, а саме:
3.1.1. рапорт ЄО №8548 від 11.07.2025 про те, що надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що невідомий громадянин агресивно поводиться, перебуває в стані алкогольного сп`яніння та розбив заявнику голову;
3.1.2. заяву ОСОБА_11 про прийняття мір до ОСОБА_4 який наніс тілесні ушкодження її знайомому ОСОБА_6 ;
3.1.3. заяву ОСОБА_6 про прийняття мір до громадянина який наніс йому тілесні ушкодження та наніс пошкодження автомобілю;
3.1.4. заяву ОСОБА_9 який видав відеозапис на оптичному диску про те як ОСОБА_4 наносить удар ОСОБА_6 ;
3.1.5. протокол огляду відеозапису від 06.08.2024 на якому чітко видно як ОСОБА_4 наніс удар правою рукою по голові потерпілого ОСОБА_6 предметом схожим на фрагмент тротуарної плитки;
3.1.6. протокол слідчого експерименту від 09.08.2024 за участі потерпілого ОСОБА_6 під час якого потерпілий відтворив обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень: а саме ОСОБА_4 наніс удар фрагментом тротуарної плитки який тримав у правій руці по голові потерпілого трохи вище лоба;
3.1.7. протокол слідчого експерименту від 09.08.2024 за участі свідка ОСОБА_11 під час якого свідок відтворила обставини та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому: а саме ОСОБА_4 наніс удар фрагментом тротуарної плитки який тримав у правій руці по голові потерпілого трохи вище лоба, перед цим ОСОБА_4 поводив себе агресивно;
3.1.8. протокол слідчого експерименту від 22.08.2024 за участі підозрюваного ОСОБА_4 який також відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , а саме фрагментом тротуарної плитки тримаючи у правій руці в область голови потерпілого;
3.1.9. рапорт ЄО №1817 від 08.02.2024 про те, що 08.02.2024 о 15 год. 43 хв. надійшло повідомлення від служби 102 про те, що ЕМД доставлено ОСОБА_8 з діагнозом забій м`яких тканин лобної ділянки, тілесні ушкодження отримав за місцем проживання від сусіда ОСОБА_4 ;
3.1.10. протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.02.2024 від ОСОБА_8 ;
3.1.11. заяву ОСОБА_12 від 08.02.2024 про добровільну згоду на проведення огляду місця події;
3.1.12. протокол огляду місця події від 08.02.2024, під час якого вилучено цеглу з нашаруванням РБК, інші речі з нашаруванням РБК та інші сліду події; 
3.1.13. протокол проведення слідчого експерименту від 16.02.2024 за участі свідка ОСОБА_12 , під час якого свідок показала позу, в якій перебував ОСОБА_8 та як ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження;
3.1.14. протокол проведення слідчого експерименту від 16.02.2024 за участі свідка ОСОБА_13 , під час якого свідок показала позу, в якій перебував ОСОБА_8 та як ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження, що збігається з показаннями свідка ОСОБА_12 ;
3.1.15. протокол проведення слідчого експерименту від 11.04.2024 за участі потерпілого ОСОБА_8 , під час якого потерпілий повідомив про обставини події та показав це на місцевості;
3.1.16. протокол огляду відеозапису від 03.04.2024, об`єктом огляду якого є оптичний носій з відеозаписом з бодікамери поліцейського, який приїхав за викликом до місця події і побачили чоловіка, який знаходився в положенні лежачі на обличчі та голові якого наявна речовина бурого кольору зовні схожа на кров;
3.1.17. постанова слідчого від 08.04.2024 про освідування потерпілого;
3.1.18. протокол проведення освідування потерпілого та відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 08.04.2024;
3.1.19. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 , під час якого свідок впізнала на фотознімку №2 ОСОБА_4 , як особу, яка 08.02.2024 у обідній час доби нанесла ОСОБА_8 тілесні ушкодження;
3.1.20. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 , під час якого свідок впізнала на фотознімку №3 ОСОБА_4 , як особу, яка 08.02.2024 у обідній час доби нанесла ОСОБА_8 тілесні ушкодження;
3.1.21. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 , під час якого потерпілий впізнав на фотознімку №4 ОСОБА_4 , як особу, яка 08.02.2024 у обідній час доби нанесла йому тілесні ушкодження;
3.1.22. висновок судово-медичного експерта від 12.08.2024 за №249/242-МС згідно з яким, тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 , а саме садно голови, яке виникло від дії тупого предмету, які відносяться до легких тілесних, не виключається, що вони отримані в час, за обставин та способом, які вказані у протоколах слідчих експериментів за участі потерпілого та свідка ОСОБА_11 ;
3.1.23. висновок судово-медичного експерта №242 з якого вбачається, що отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а саме садно голови, відносяться до легких тілесних ушкоджень; 
3.1.24. висновок судово-медичного експерта комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №48 від 12.02.2024, згідно з яким у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: синці, садна обличчя, синці передньої поверхні грудної клітки зліва, які виникли від травматичних дій тупими предметами, відносяться до легких тілесних ушкоджень;
3.1.25. висновок судово-медичного експерта комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №67/48-МС від 12.03.2024, згідно з яким у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: синці, садна обличчя, закриті переломи 1-7 ребер зліва, тіла грудини, тіла 8 грудного хребця, синці передньої поверхні грудної клітки зліва, які виникли від травматичних дій тупими предметами. Закриті переломи 1-7 ребер зліва, тіла грудини, тіла 8 грудного хребця, синці передньої поверхні грудної клітки зліва відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. Синці, садна обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень;
3.1.26. висновок судово-медичного експерта комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №83/67/48-МС від 17.04.2024, за яким виникнення синців і саден на обличчі ОСОБА_8 від ударів руками і каменем не виключається;
3.1.27. висновок судово-медичного експерта-імунолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №60/ім від 24.05.2024, згідно з яким кров на кепці відноситься до групи АВ0 і за дослідженою системою може походити від особи з такою ж групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_8 ;
3.1.28. висновок судово-медичного експерта-імунолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №61/ім від 24.05.2024, згідно з яким кров на цеглі відноситься до групи АВ0 і за дослідженою системою може походити від особи з такою ж групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_8 ;
3.1.29. висновок судово-медичного експерта-імунолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №62/ім від 28.05.2024, згідно з яким кров на пляшці відноситься до групи АВ0 і за дослідженою системою може походити від особи з такою ж групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_8 ;
3.1.30. висновок судово-медичного експерта-імунолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №63/ім від 31.05.2024, згідно з яким кров на тампоні-змиві може відноситись до групи АВ0 і за дослідженою системою може походити від особи з такою ж групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_8 ;
3.1.31. висновок судово-медичного експерта-цитолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №14/ц від 24.05.2024, згідно з яким з висновку експерта №61/ім судово-медичної експертизи речових доказів від 17.05.2024, проведеної у відділенні судово-медичної імунології, відомо, що в об.1-5, на фрагменті цегли виявлено кров людини. При цитологічному дослідженні вищевказаних об`єктів лише в об.2 встановлено, що кров належить особі чоловічої генетичної статі;
3.1.32. показання потерпілого ОСОБА_14 , який під час допиту в судовому засіданні повідомив, що дійсно ОСОБА_4 наніс удар фрагментом тротуарної плитки, який він тримав у правій руці по його голові. Потерпілий приїхав на прохання знайомої ОСОБА_11 , оскільки вона йому повідомила, що ОСОБА_4 поводить себе агресивно біля магазину, перебував на його думку в стані алкогольного сп`яніння, а також ОСОБА_4 своїми діями пошкодив автомобіль.
3.1.33. показання свідка ОСОБА_12 , яка під час допиту повідомила, що 08.02.2024 о 14 год. 15 хв. була вдома на кухні, сіла в`язати, почула як гавкає сусідський собака, не так як зазвичай. Вийшла подивитись. Біля гаража лежить батько ОСОБА_8 в крові, куртка піднята на бік, подумала, що він мертвий. Поруч був сусід ОСОБА_4 .. В нього були задерті рукава светра, руки в крові, в руках цеглина, він бив батька ногами спереду і ззаду. Потім ОСОБА_4 кинувся на свідка з палкою і каменем. Свідок побігла до матері кликати на допомогу.
3.1.34. показання свідка ОСОБА_15 , яка під час допиту повідомила, що є співмешканкою обвинуваченого. Свідком подій не була. Про інцидент дізналася від доньки потерпілого. Свідка викликав з роботи працівник поліції. ОСОБА_4 сидів у кайданках на сходах. Він був дуже п`яний, гучно лаявся. Ввечері коли він повернувся до дому, то свідок побачила , що костяшки були збиті на обох руках. Свідок зазначила, що ОСОБА_4 б`ється часто і що збиті кістки можуть бути не пов`язані з цими подіями. 
3.1.35. показання потерпілого ОСОБА_8 , який під час допиту в судовому засіданні повідомив, що по сусідськи зустрічався та випивав з обвинуваченим. 8 лютого 2024 зустрілись біля дому потерпілого. Обвинувачений запропонував випити. Разом сиділи і випивали. В якійсь момент обвинувачений сів на коліна потерпілого і почав його бити. Потерпілий просив ОСОБА_10 зупинитись, але він продовжував його бити. Потім він схопив цеглину і потерпілий втратив свідомість. Потерпілий пам`ятає тільки удари в обличчя і останній удар цеглою;
3.1.36. показання свідка ОСОБА_13 , яка під час допиту повідомила, що 08.02.2024 приблизно о 14:00 була вдома з донькою, чоловік пішов до сусіда ( ОСОБА_10 ). ОСОБА_16 і ОСОБА_10 сиділи на вулиці біля воріт. Донька сказала, що обвинувачений б`є батька. Свідок вийшла подивитись, побачила, що її чоловік ( ОСОБА_16 ) лежить на землі в крові, голова та куртка закривавлені. ОСОБА_10 бігав навколо чоловіка та не підпускав нікого, бив ОСОБА_16 , не підпускав свідка і доньку. У чоловіка очі закриті, подумали, що обвинувачений його вбив. Сусід бігав навколо і добивав ногами чоловіка. Сусід запнувся і впав через чоловіка. Викликали поліцію.

Мотиви і висновки Суду
3.2. Обвинуваченому інкримінується діяння, формою об`єктивної сторони якого є умисне легке тілесне ушкодження.
3.3. Відповідно до пункту 1.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. №6 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995р. за №255/791 (надалі – Правила) з медичної точки зору, тілесні ушкодження – це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів – фізичних, хімічних, біологічних, психічних.
3.4. Приписами частини першої ст. 125 КК України встановлюється відповідальність за легке тілесне ушкодження, яке виразилося в порушенні анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, але не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. До них Правила відносять такі ушкодження, що мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів. Прикладом таких ушкоджень є садно, синець тощо.
3.5. З об`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується: діянням, спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.
3.5. Також обвинуваченому інкримінується діяння, формою об`єктивної сторони якого є умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя в момент заподіяння, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
3.6. Відповідно до пункту 2.2.1 зазначених Правил ознаки ушкодження середньої тяжкості: а) відсутність небезпеки для життя; б) відсутність наслідків, що викладені в п. 2.1.1. цих Правил; в) тривалий розлад здоров`я; г) стійка втрата працездатності менш ніж на третину.
3.8. Отже, з об`єктивної сторони вказане кримінальне правопорушення характеризується: діянням, спрямованим на заподіяння умисного тілесного ушкодження, в тому числі, яке не є небезпечним для життя в момент заподіяння, але спричинило тривалий розлад здоров`я; наслідком у вигляді тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.
3.9. Обвинувачений під час допиту вину у скоєному визнав, але не зміг пояснити обставини кримінальних правопорушень, у зв`язку з перебуванням у стані сильного алкогольного сп`яніння.
3.10. Проте Суд, дослідивши зібрані матеріали у сукупності, зокрема: протоколи огляду подій, протоколи слідчих експериментів, протоколи огляду відеозаписів, матеріали (висновки судових експертиз), показання свідків та потерпілих, дійшов висновку, що названими доказами підтверджується наявність у потерпілих тілесних ушкоджень за відповідним ступенем тяжкості згідно з висновками судово-медичних експертів; умисних неправомірних дій з боку обвинуваченого, спрямованих на спричинення цих ушкоджень потерпілим; а також причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками. 
3.11. Суд, сприймає показання обвинуваченого щодо обставин кримінального правопорушення як такі, які спрямовані на уникнення відповідальності, незважаючи на визнання вини. Суд з огляду на сукупність доказів і поведінку обвинуваченого під час судового розгляду дійшов висновку, що обвинувачений під час вживання алкогольних напоїв, тобто психоактивної речовини, у великій кількості, зазнавав нападів агресії, які супроводжувалися втратою самоконтролю із застосуванням фізичних дій щодо осіб, які чи дії яких викликали такі напади агресії.
Ці дії обвинуваченого Суд оцінює як умисні дії, спрямовані на досягнення негативних наслідків, які вказані в статтях 122 та 125 КК України, тобто в спричиненні потерпілим тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості.
3.12. Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, Суд доходить висновку про визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою ст. 122 КК України, а саме в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та частиною першою ст. 125 КК України, а саме в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень.

ІV. Призначення покарання
4.1. Санкцією частини першої ст. 122 КК України за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді:
виправних робіт на строк до двох років або
обмеження волі на строк до трьох років, або 
позбавленням волі на строк до трьох років.
Санкцією частини першої ст. 125 КК України за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді: 
?штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 
?громадських робіт на строк до двохсот годин, або 
?виправних робіт на строк до одного року.
4.2. Під час судового розгляду Суд встановив обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до частини першої ст. 66 КК України – це щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
4.3. Під час судового розгляду Суд не встановив обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до частини першої ст. 67 КК України.
4.4. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкції частини першої статті 125 КК України та частини першої ст. 122 КК України передбачають альтернативні види покарань та враховує:
- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК України інкриміновані діяння відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину;
- особу обвинуваченого – його вік, матеріальний стан; стан здоров`я відповідно до довідки (листа) Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної виконавчої служби України» №1244-МИ-25 від 01.12.2025; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, проте зловживає спиртними напоями, раніше не судимий;
- наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставини, що обтяжують таке.
4.5. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК України). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання – виправлення засудженого.
4.6. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.
4.7. Суд також вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання – відсутні.
4.8. Суд не може погодитись з позицією прокурора щодо призначення покарання за частиною першою ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки і шість місяців, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин і відсутність обтяжуючих обставин. Водночас, Суд не може погодитись з позицією сторони захисту про призначення обвинуваченому покарання з іспитовим строком, оскільки характер і обставини вчинення кримінальних правопорушень, що були встановлені Судом, свідчать про необхідність ізоляції обвинуваченого від суспільства, але на менший час.
У зв`язку із викладеним, Суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання:
за частиною першою ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і шість місяців.
за частиною першою ст. 125 КК України у виді у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
4.9. Суд вважає, що наведені аргументи в своїй сукупності і прийняте судове рішення щодо покарання обвинуваченого відповідають справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами покарання, які застосовуються до винного, що зумовлені метою кримінального покарання і є необхідними та не надмірними.
4.10. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.
4.11. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

V. Запобіжні заходи
5.1. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого ухвалює рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
5.2. Суд під час розгляду питання про залишення запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 враховує, що, усвідомлюючи невідворотність призначеного покарання, обвинувачений може вчиняти дії, пов`язані із уникненням кримінальної відповідальності, а також знову вчинити інше кримінальне правопорушення, що зумовлює потребу у належному реагуванні. Тому Суд вважає за доцільне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2025 стосовно обвинуваченого, до набрання вироком законної силизалишити в силі. 

VІ. Вирішення питань, пов`язаних з арештом
6.1. Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
6.2. Проте, матеріали кримінального провадження не містять доказів про накладення арешту на майно, а тому підстав для його скасування Суд не вбачає.

VІІ. Вирішення питань, пов`язаних з процесуальними витратами
7.1. Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
7.2. Відповідно до матеріалів кримінальних проваджень процесуальні витрати на залучення експертів і проведення експертиз становлять:
- висновок судово-медичного експерта комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №242 від 16.07.2024 – 451,68 грн;
- висновок судово-медичного експерта комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №249/242-МС від 12.08.2024 – 451,68 грн;
- висновок судово-медичного експерта комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №48 від 12.02.2024 – 451,68 грн;
- висновок судово-медичного експерта комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №67/48-МС від 12.03.2024 – 451,68 грн;
- висновок судово-медичного експерта комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №83/67/48-МС від 17.04.2024 – 451,68 грн;
- висновок судово-медичного експерта-імунолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №60/ім від 24.05.2024 – 2049,32 грн;
- висновок судово-медичного експерта-імунолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №61/ім від 24.05.2024 – 2049,32 грн;
- висновок судово-медичного експерта-імунолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №62/ім від 28.05.2024 – 1434,53 грн;
- висновок судово-медичного експерта-імунолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №63/ім від 31.05.2024 – 1434,53 грн;
Загальний розмір витрат на проведення експертиз і залучення експертів становить 9226,10 грн, які підлягають стягненню на користь держави.
Суд не враховує процесуальні витрати понесені з висновку судово-медичного експерта-цитолога комунальної установи «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради №14/ц від 24.05.2024, оскільки експертною установою не надано доказів на підтвердження цих витрат.

VІІІ. Вирішення питань щодо долі речових доказів
8.1. Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, Суд вирішує залишити в матеріалах кримінального документи, надані сторонами, в тому числіоптичний диск з відеозаписом який надав свідок ОСОБА_9 , відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.
8.2. Речові докази: цеглину з нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167016, кепку темно-сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору яку поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU0167017, пластикову пляшку з нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки, з контрольним талоном, яку оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167015, змив на марлевий тампон з речовиною бурого кольору з поверхні воріт гаражу яку поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167012, контрольний змив на марлевий тампон з речовиною бурого кольору з поверхні воріт гаражу яку поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167013, марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU- 0167014, Суд вважає за необхідне знищити.

ІХ. Вирішення цивільного позову 
9.1. ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні звернувся з позовом про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 16 000 гривень.
Позов мотивовано тим, що 11.07.2024 року позивач проїжджав автомобілем повз магазину по вул. Олександрівській в м. Херсон. Його зупинила продавчиня магазину і попросила їй допомогти, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, бив тротуарну плитку біля магазину.
Позивач підійшов та зробив зауваження ОСОБА_4 . Однак останній не зупинився, а вдарив позивача тротуарною плиткою по голові, а також ногою вдарив по дзеркалу автомобіля.
Завдана ОСОБА_4 позивачу моральна шкода полягає у фізичному болі та душевних стражданнях через несправедливе та ганебне ставлення до позивача з боку ОСОБА_4 , як на момент побиття, адже позивач відчував приниження, коли відповідач вдарив позивача на очах у людей, так і під час тривалого захисту своїх порушених прав. 
Позивач зазначає, що після побиття відчував постійний головний біль.
Одержані ним тілесні ушкодження призвели до тимчасової відірваності від активного соціального життя, порушення налагоджених робочих зв`язків, викликали негативні переживання і спогади, знижений настрій та страх перед можливістю повторення ситуації. Змушений був змінити уклад свого життя для того, щоб звертатися в поліцію, отримувати правову допомогу спеціалістів.
При цьому змінилося фінансове становище у бік вимушеного зростання витрат на ремонт дзеркала автомобіля. Розгляд справи і переживання внаслідок незавершеності конфліктної ситуації призвели до фіксованості на негативних спогадах, приниження честі та гідності, засмучення від власного безсилля перед несправедливістю.
9.2. Представниця цивільного позивача (потерпілого) в судовому засіданні підтримала позов.
Обвинувачений проти позову в цілому не заперечував, але зазначив, що сума відшкодування для нього надто велика.
Захисниця просила зменшити суму моральної шкоди до двох тисяч гривень.
9.3. Вирішуючи цивільний позов Суд зважає на таке.
Відповідно до частини першої ст. 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільного права є відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої ст. 16 ЦК України).
Відповідно до частини першої-третьої ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
9.4. При визначенні розміру моральної шкоди Суд зважає на таке.
Кримінальне переслідування особи за ст. 125 КК України відноситься, відповідно до ст. 477 КПК України, до приватного обвинувачення. Наслідком відмови від приватного обвинувачення є закриття кримінального провадження відповідно до п. 7 частини першої ст. 284 КПК України.
Проте позивач не скористався своїм правом на відмові від приватного обвинувачення і захистити своє право в порядку цивільного судочинства.
По суті відшкодування моральної шкоди полягає в отримані потерпілим від неправомірних дії щодо нього відповідної сатисфакції.
Суд вважає, що в даному випадку вирішення питання розміру моральної шкоди треба розглядати в двох аспектах: кримінально-правовому і цивільно-правовому.
За переконанням Суду потерпілий, оскільки він не відмовився від приватного обвинувачення, має отримати відповідне задоволення своїх вимог морального характеру від покарання відповідача заходами кримінально-правового характеру.
Що стосується цивільно-правового аспекту відшкодування, то Суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 8000 гривень буде відповідати критеріями розумності і справедливості.
9.5. А, отже, цивільний позов підлягає частковому задоволенню. 

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 392, 394, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
3. Відповідно до частини третьої ст. 72 КК України покарання у виді штрафу і позбавлення волі виконувати окремо.
2. Роз`яснити  ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України воназобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
В разі несплати штрафу у встановлений термін до нього може бути застосоване більш жорстке покарання, передбачене санкцією частини першої ст. 125 КК України. 
3. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
4. На підставі частини п`ятої ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 18 листопада 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
5. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , застосований ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2025, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
6. Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз і залучення експертів в сумі 9226,10 грн (дев`яносто дві тисячі двадцять шість гривень 10 коп.).
7. Відповідно до ст. 100 КПК України документи, що надані сторонами, в тому числіоптичний диск з відеозаписом який надав свідок ОСОБА_9 , відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази: цеглину з нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту, який оклеєно липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167016, кепку темно-сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору яку поміщено до паперового конверту, який оклеено липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU0167017, пластикову пляшку з нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до картонної коробки, з контрольним талоном, яку оклеено липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167015, змив на марлевий тампон з речовиною бурого кольору з поверхні воріт гаражу яку поміщено до паперового конверту, який оклеено липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167012, контрольний змив на марлевий тампон з речовиною бурого кольору з поверхні воріт гаражу яку поміщено до паперового конверту, який оклеено липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU-0167013, марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту, який оклеено липкою стрічкою та скріплено підписами учасників слідчої дії та прикріплено пломбу NPU- 0167014 – знищити.
8. Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду в сумі 8 000,00 грн (вісім тисяч гривень 00 коп.).
В решті позову відмовити.
9. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальнім кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
10. Прокурор, обвинувачений, захисник, потерпілі мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення..
11. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику, потерпілим та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя	ОСОБА_1