Справа № 346/2035/25 
Провадження № 22-ц/4808/673/26 
Головуючий у 1 інстанції Коваленко Д. С. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючої (суддя-доповідач)  Пнівчук О. В.,
суддів:     Мальцевої Є. Є., Томин О. О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дикун Ігор Васильович, на рішення Коломийського міськрайонного суду від 02 лютого 2026 року, у справі за позовом ОСОБА_2 , третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: АТ СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
встановив :
У квітні 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діяла двокат Дороган І. Г., звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: АТ СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
Позов мотивувала тим, що ОСОБА_1 , керуючи 13 квітня 2022 року о 12 годині 30 хвилин транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 413 CDI» номерний знак НОМЕР_1 в с. Мамаївці по вул. Шевченка, 154 Чернівецького району, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з її автомобілем «Opel Vivaro» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті зіткнення автомобіль марки «Opel Vivaro» зазнав значних технічних ушкоджень.
Постановою Кіцманського районного суду ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 
АТ «СГ «ТАС», як страховиком відповідача, було частково відшкодовано вартість ремонту автомобіля та виплачено страхове відшкодування потерпілій у розмірі 15 025,00 грн, однак цієї суми не достатнього для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу в повному обсязі.
Відповідно до висновку експерта №46-07-22 від 06.07.2022 розмір відновлювального ремонту автомобіля «Opel Vivaro» номерний знак НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП становить 108 367,61 грн без ПДВ. 
Враховуючи часткове відшкодування вартості ремонтних робіт позивачка просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 93 342,61 грн, як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 02 лютого 2026 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 93 342,61 грн, у якості страхового відшкодування за шкоду завдану автомобілю марки «Opel Vivaro» номерний знак « НОМЕР_2 », а також 1 211,20 грн судових витрат.
Не погодившись із рішенням суду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зазначає, що у рішенні Кіцманського районного суду від 21.08.2023 у справі №718/1168/23 за позовом ОСОБА_2 . До АТ «СГ «ТАС», треті оссоби на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлено обставини, які не потребують доказування в справі №346/2035/25, яка переглядається. Так, у наведеному рішенні встановлено, що 15.04.2022 ОСОБА_5 подав до АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 13.04.2022 між транспортним засобом «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням (власником якого є ОСОБА_2 ) та Mercedes Benz Sprinter CDI» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Того ж дня, 15.04.2022 було складено Акт огляду транспортного засобу «Opel Vivaro» з номерним знаком НОМЕР_2 на предмет пошкоджень. ОСОБА_2 погодилась з тим, що розмір страхового відшкодування складає 15 025,00 грн з вирахуванням франшизи та не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. В результаті страховиком АТ «СГ «ТАС» виплачено потерпілій стороні узгоджений розмір страхового відшкодування в сумі 15025,00 грн, з врахуванням франшизи, що сторонами не оспорюється. Потерпіла ОСОБА_2 не наполягала на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, а дійшла згоди із страховиком щодо страхового відшкодування.
Відповідно до страхового полісу №АТ1864238 страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну встановлений ліміт 130 000,00 грн, розмір франшизи – 2500 грн. Тому представник скаржника вважає, що шкоду майну до суми 130 000,00 грн за мінусом франшизи, має відшкодувати страхова компанія. Згідно висновку судового експерта матеріальна шкода становить – 108 367,61 грн, тобто в межах суми страхового ліміту, що встановлений страховим полісом №АТ1864238. Однак, позивачка погодилась, що збитки автомобілю становлять 17 525,00 грн, а не ті, які вказав судовий експерт. Вказана шкода за мінусом франшизи виплачені позивачці.
Натомість покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Крім того, звертає увагу, що висновок експерта від 06.07.2022 є неповним і з нього незрозуміло по факту якого ДТП він складався, тобто чи мають зафіксовані ушкодження автомобіля відношення до ДТП, що відбулось 13.04.2022. У висновку відсутні відомості про те, що судовий експерт попереджений (обізнаний) про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК, що робить його неналежним доказом. В ньому також не зазначено, що його підготовлено для подання до суду. Експерту позивачкою не було надано всі необхідні матеріали, зокрема матеріали поліції та суду по факту ДТП, що мало місце 13.04.2022. Дані докази дали б можливість експерту оцінити (співставити) ушкодження автомобіля, які були на час ДТП та час проведення експертизи.
Також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності у межах якого він може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу і у позовній заяві не ставиться питання щодо поновлення строку позовної давності. Так, ДТП мало місце - 13.04.2022, а звернення до суду відбулося тільки 22.04.2025. Разом з тим сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Правом на подання відзиву інші учасники справи не скористались.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (п.1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України).
Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).
Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 
Частиною першою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Враховуючи категорію справи та ціну позову в даній справі, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.
Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що АТ «СГ «ТАС» позивачу здійснено страхове відшкодування у сумі 15 025 грн, яка є меншою ніж фактично понесені позивачем витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу, сума яких склала 108367,61 грн. Тому суд вважав, що різниця невідшкодованої суми збитку, яка становить 93 342,61 грн покладається саме на заподіювача шкоди. При цьому, суд послався на те, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.08.2023 відмовлено у стягненні з АТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_2 додаткових грошових коштів, понад 15 025 грн у якості страхового відшкодування за договором. Вказане рішення набрало законної сили та не було оскаржено ні відповідачем, ні третіми особами. Відтак, суд відхилив посилання відповідача на те, що обсяг відповідальності вказаної страхової кампанії мав би бути більшим, і що відповідач не має відшкодовувати заподіяну позивачці майнову шкоду, оскільки вона охоплюється обсягом відповідальності страхової компанії. 
З вказаним висновком колегія погоджується не повністю.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , керуючи 13 квітня 2022 року о 12 годині 30 хвилин транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 413 CDI» номерний знак НОМЕР_1 в с. Мамаївці по вул. Шевченка, 154 Чернівецького району, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Opel Vivaro» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого автомобіль позивачки зазнав механічних пошкоджень.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Opel Vivaro номерний знак НОМЕР_2 (а.с.14 т.1).
Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн в дохід держави(а.с. 8-9 т.1). 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у АТ «СГ «ТАС» згідно полісу № АТ 1864238 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 грудня 2021 року. В договорі передбачено, що страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 130 000,00 грн, а франшиза – 2 500,00 грн (а.с. 117.т.1).
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 21.08.2023 у справі №718/1168/23 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позов до АТ «СГ «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
При цьому в рішенні суду встановлено, що 15.04.2022 ОСОБА_6 подав до АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 13.04.2022 між транспортним засобом «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням (власником якого є ОСОБА_2 ) та Mercedes Benz Sprinter CDI» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 при вказаних обставинах. Того ж дня, 15.04.2022 було складено Акт огляду транспортного засобу «Opel Vivaro» з номерним знаком НОМЕР_2 на предмет пошкоджень.
У відповідності до заяви ОСОБА_2 від 26.04.2022 про страхове відшкодування заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу шкоди остання погодилась з тим, що розмір страхового відшкодування складає 15 025,00 грн з вирахуванням франшизи та не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. В заяві застереження відсутні (а.с. 10-13 т.1) 
Позивачка не визнала, що страховик виплатив їй 15 025,00 грн страхового відшкодування.
Разом з тим, обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачки послався на висновок експерта №46-07-22, складеного судовим ексертом Павлишином Я. Д. 06 липня 2022 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Vivaro номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 13.04.2022 року без врахування коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату виконання експертизи, складає 108 367 грн 61 коп. Вартість відновлювального ремону вищевказаного автомобілю з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату виконання експертизи, складає 61 016 грн. 51 коп (а.с.18-24).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.
Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Згідно з пунктом 1.2, 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту
Методика застосовується з метою: визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.
Пунктом 2.4 Методики визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п. 4.1 Методики, оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень.
Згідно з п. 4.3. Методики, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (далі - висновок експерта).
Відповідно до п. 4.4. Методики, у звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається така інформація: а) повне найменування суб`єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб`єкта оціночної діяльності; б) дата надходження матеріалів для оцінки і дата підписання звіту (акта), висновку; в) найменування юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка призначила (замовила) оцінку КТЗ; г) питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки); ґ) назва об`єкта (об`єктів), представленого для оцінки; д) найменування юридичної особи (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи), місцезнаходження (місце проживання) власника майна та його майнові права на КТЗ; е) відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації; є) інформація, що має значення для виконання оцінки, з посиланням на джерела її отримання; ж) клопотання оцінювача, експерта про надання додаткових матеріалів, результати їх розгляду (якщо це мало місце); з) перелік використаних довідкових джерел інформації, літератури із зазначенням основних бібліографічних даних (найменування, автори, місце та рік видання); и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом); і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки; ї) ідентифікаційні дані КТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або з копій цих документів; й) показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності); к) результати візуального огляду щодо відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) або в інших документах; л) відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ; м) відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для розв`язання поставлених питань; н) відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів; о) перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки та припущення, у межах яких проводилася оцінка; п) викладення змісту використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків; р) висновок про вартість майна або висновок про результати автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження); с) додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження.
Пунктом 5.1. Методики визначено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.
Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Позивачем на підтвердження розміру заявлених збитків надано лише окремі фрагменти експертного висновку від 06 липня 2022 року, а саме першу та 17 (останню) сторінки, а також фотозображення транспортного засобу. За таких обставин у суду відсутня можливість встановити, які саме дослідження проводились експертом; які вихідні дані були використані; які пошкодження були зафіксовані та досліджені; яким чином здійснено розрахунок вартості відновлювального ремонту. Фактично надані матеріали не містять дослідницької частини висновку, що унеможливлює перевірку його обґрунтованості та достовірності.
Крім того, з наданих документів неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між заявленими пошкодженнями транспортного засобу та дорожньо-транспортною пригодою за участю відповідача, оскільки відсутній опис пошкоджень, їх характер, локалізація та механізм утворення.
Зазначений висновок складено майже через три місяці після настання ДТП. Водночас, після настання ДТП позивачка отримала страхове відшкодування від страхової компанії, розмір якого не заперечувала.
З урахуванням викладеного, наданий позивачем експертний висновок не відповідає критеріям належності та допустимості доказів, оскільки є неповним, необґрунтованим та таким, що не дає можливості встановити дійсний розмір шкоди та її причинний зв`язок із ДТП. А тому вказаний доказ не може бути покладений в основу судового рішення та підлягає відхиленню, як такий, що не містить відомостей щодо предмету доказування.
Враховуючи наведене, колегія доходить висновку про те, що позивачем не доведено розміру сум, які відповідно до законодавства має відшкодувати заподіювач шкоди у разі недостатності суми страхового відшкодування.
Разом з тим в договорі обов`язкового страхування № АР/2661846 погоджено також франшизу в розмірі 2 500,00 грн.
Поняття «франшиза» міститься у статті 1 Закону України «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування.
Крім того, застосування франшизи було передбачено статтею 12 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (що діяв на час виникнення спірних відносин), згідно з якою розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, у межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, а шкоди заподіяно майну, то згідно з вимогами абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 та пункту 36.6 статті 36 Закону страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована, має компенсувати позивачу суму франшизи в повному обсязі.
За наведеного відповідач повинен компенсувати позивачу суму франшизи, передбаченому страховим полісом.
Відтак, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягають частковому задоволеню, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 500,00 грн завданої шкоди. В решті вимог позову слід відмовити.
Посилання скаржника на пропуск позивачкою строку позовної давності колегія вважає необґрунтованим. 
Так, продовження строків позовної давності в період дії карантину та воєнного стану є безумовним та автоматичним в силу закону. А тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається (див. постанову Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 920/724/21).
Таким чином, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, й порушення норм матеріального права відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду і ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дикун Ігор Васильович, задовольнити частково.
Рішення Коломийського міськрайонного суду від 02 лютого 2026 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позов ОСОБА_2 , третя особа, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: АТ «СГ «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: с.Шипинці, Чернівецький район Чернівецької області; РНОКПП: НОМЕР_4 ) 2 500,00 грн ( дві тисячі п`ятсот гривень) матеріальної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча         О. В. Пнівчук
Судді:          Є. Є. Мальцева 
О. О Томин