ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" лютого 2026 р. Справа№ 910/6862/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Михальської Ю.Б.
суддів: Мальченко А.О. 
Тищенко А.І. 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем»
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 
у справі №910/6862/25 (суддя Марченко О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем»
до Фізичної особи - підприємця Кобелева Івана Анатолійовича
про стягнення 248 455,00 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем» (далі, позивач або Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Кобелева Івана Анатолійовича (далі, відповідач або ФОП Кобелев І.А.) про стягнення 248 455,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем були неякісно виконані роботи/надані послуги на загальну суму 248 455,00 грн, про які вказано в оплачених позивачем рахунках від 01.10.2024 №01/10/24-2, від 30.10.2024 №30/10/24-2, від 25.12.2024 №25/12/24-1. Факт існування недоліків закріплено сторонами в акті виявлення помилок і неточностей у виконаних роботах виконавцем від 21.01.2025, проте відповідачем не усунуто такі помилки та неточності. З огляду на це позивач просить повернути сплачені відповідачу в якості авансу в загальній сумі кошти 248 455,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі №910/6862/25 у позові відмовлено повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що позивачем у встановлений пунктом 2.5 Договору строк не надано своїх заперечень щодо акта від 01.10.2024 №01/10/24-2 (до 04.10.2024 включно), стосовно акта від 30.10.2024 №30/10/24-2 (до 04.11.2024 включно) і щодо акта від 25.12.2024 №25/12/24-1 (до 30.12.2024 включно), у зв`язку з чим послуги вважаються належним чином наданими Підприємцем та прийнятими Товариством без будь-яких зауважень.
Щодо підписаного сторонами акту виявлення помилок і неточностей в послугах від 21.01.2025, то суд зазначив, що підписавши такий акт Підприємець погодився з наявністю недоліків, проте, по-перше, доказів того, що даний акт було складено за результатами прийняття робіт за актами від 01.10.2024 №01/10/24-2, від 30.10.2024 №30/10/24-2 і від 25.12.2024 №25/12/24-1 матеріали справи не містять, а по-друге, наявність недоліків в роботі не є підставою для повернення вартості оплачених послуг, оскільки послуги відповідачем було фактично надано, ні умовами Договору, ані положеннями чинного законодавства України не передбачено повернення коштів за фактично надані послуги. 
Також за висновками суду 248 455,00 грн не підлягають стягненню в порядку статті 906 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не доведено понесення ним збитків, і не підлягають стягненню в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України з огляду на оплату наданих відповідачем і отриманих позивачем послуг.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 12.09.2025 через підсистему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі №910/6862/25 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до такого:
- кошти у розмірі 248 455,00 грн були сплачені саме як аванс, тобто попередня оплата в рахунок майбутніх робіт, і тому не можуть розцінюватися як остаточне підтвердження прийняття результату. Якщо роботи виявляються неналежними, аванс підлягає поверненню;
- після фактичної експлуатації програмного забезпечення, створеного відповідачем у тестовому режимі в програмному забезпечені позивача, були виявлені істотні недоліки та помилки, які унеможливлювали нормальне використання продукту за його цільовим призначенням. Водночас, суд не врахував специфіку самого процесу надання інформаційно-технічного супроводу, обмежився формальним тлумаченням пункту 2.5. договору, не звернувши належної уваги на пункт 4.5. Договору, який є ключовим у цій ситуації;
- суд відмовився врахувати акт від 21.01.2025, який був підписаний обома сторонами. Такий підхід є абсолютно безпідставним, адже згідно зі статтями 202 та 638 Цивільного кодексу України будь-який документ, підписаний сторонами, є проявом їхнього спільного волевиявлення і може підтверджувати фактичні домовленості;
- суд невірно розподілив тягар доказування, поклавши його виключно на позивача;
- судом першої інстанції належним чином не досліджено, чи взагалі послуги за договором були фактично надані, а також чи були вони виконані виконавцем у повному обсязі та належної якості. Позивач неодноразово наголошував, що відповідач зобов`язувався виконати роботи виключно з тестовою версією програмного забезпечення замовника. У зв`язку з цим залишається під сумнівом сам факт виконання передбачених договором послуг, оскільки їх результат не був досягнутий. Недоліки, зафіксовані у спільно підписаному Акті від 21.01.2025, були істотними, оскільки унеможливили подальшу експлуатацію програми та підтверджують неналежність або навіть відсутність належного виконання зобов`язань виконавцем. Ігнорування цього факту призвело до того, що суд дійшов передчасних та помилкових висновків щодо належності та факту надання послуг.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

20.10.2025 до суду апеляційної інстанції від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.
У відзиві відповідач наголошує на такому:
- факт сплати грошових коштів за договором №20/02-2024 підтверджується відповідними платіжними документами, у яких зазначено призначення платежу - «оплата за послуги згідно договору», без будь-яких уточнень щодо авансового характеру оплати;
- у даній справі між ТОВ «КУА «Інвест-Тандем» та ФОП Кобелєвим І.А. існував чинний договір про надання послуг № 20/02-2024 від 04.03.2024, укладений у письмовій формі, який визначав права, обов`язки сторін, порядок приймання-передачі виконаних робіт та механізм розрахунків. Усі кошти, сплачені позивачем, були перераховані на підставі цього договору та відповідних рахунків. Таким чином, отримання коштів мало чітку правову підставу - виконання договірних зобов`язань, що унеможливлює застосування статті 1212 Цивільного кодексу України;
- акт від 21.01.2025 лише фіксує технічні зауваження, які могли виникнути в процесі експлуатації програмного забезпечення, але не встановлює факту неналежного виконання договору, не підтверджує відмову замовника від послуг і тим більше не створює обов`язку виконавця повертати сплачені кошти. Сам факт підписання такого документа сторонами не може трактуватися як визнання провини або недійсності виконаних робіт;
- щодо посилання апелянта на пункт 4.5. Договору, який передбачає гарантійний обов`язок виконавця усунути недоліки у п`ятиденний строк після отримання повідомлення, то таке також є помилковим і не змінює суті справи. Вказане положення регулює порядок усунення недоліків, але не надає замовнику права вимагати повернення сплаченої суми, якщо такі недоліки можуть бути усунені. Гарантійне зобов`язання є способом забезпечення належної якості, а не підставою для розірвання договору чи стягнення оплати;
- під час розгляду позову ТОВ «КУА «Інвест-Тандем» суд першої інстанції забезпечив дотримання принципу змагальності в повному обсязі. Обидві сторони були належним чином повідомлені про час і місце судових засідань, мали можливість надавати свої докази, пояснення та клопотання. Жодних доказів того, що суд обмежив позивача у праві надати додаткові матеріали чи пояснення в апеляційній скарзі не наведено.
27.10.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наголосив на такому:
- відповідач вводить суд в оману своїми твердженнями, що факт сплати грошових коштів за договором підтверджується платіжними документами, в яких зазначено призначення платежу «оплата за послуги згідно договору». Так, дійсно в платіжних документах було зазначено саме таке призначення платежу, проте в призначенні платежу не зазначено формулювання «за виконані роботи»;
- надані відповідачем послуги, а саме налагодження програмного забезпечення по програмному продукту BAS мають технічні особливості, які не завжди можна виявити одразу після первинних налаштувань. Лише після початку роботи та виконання різноманітних задач при користуванні програмним забезпеченням можна встановити його належну роботу або ж некоректну роботу при виконанні певних задач та можливі збої в роботі програмного забезпечення; 
- позивач зі своєї сторони, виявивши недоліки в роботі програмного забезпечення, одразу ж звернувся з листом до відповідача для того, щоб останній прибув в офіс до позивача для усунення недоліків та виправлення усіх зауважень та помилок, які допущені останнім при виконанні взятих на себе зобов`язань за Договором в строк до 31.01.2025. Проте відповідач, отримавши на електронну адресу лист, а також в месенджері Telegram, жодним чином не зреагував на повідомлення позивача та протиправно не виконав покладені на нього обов`язки згідно з договором;
- фактично послуги не були надані належним чином відповідачем, а отже відповідач має повернути позивачу отримані кошти. Помилковою є позиція суду першої інстанції щодо встановлення незначних помилок в роботі програмного забезпечення, оскільки таке твердження можна було б зробити лише після проведення відповідної судової екcпертизи, яка б установила, наскільки виявлені позивачем недоліки в роботі програмного забезпечення могли вплинути на його загальну роботу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги 

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі №910/6862/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.
Судом установлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6862/25; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
22.09.2025 матеріали справи №910/6862/25 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі №910/6862/25, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), враховуючи, що предметом розгляду у справі є вимога про стягнення 248 455,00 грн, а отже вказана справа відноситься до малозначних у розумінні Господарського процесуального кодексу України, встановлено учасникам справи строки на подання відзиву, заперечення на відзив, заяв, клопотань. 
11.10.2025 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні, тобто у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (вх.№09.1-13/24877/25 від 13.10.2025), яке мотивоване тим, що між сторонами існують спірні правовідносини, пов`язані з виконанням господарського договору, які потребують дослідження первинних бухгалтерських документів, актів, рахунків та листування сторін, потребою у наданні пояснень представниками сторін щодо характеру взаємовідносин, господарської практики та економічної сутності операцій, а також наявністю питань фактичного і правового характеру, що потребують безпосереднього з`ясування позицій учасників.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем» у задоволенні клопотання про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (довідок про доставку копії ухвали від 29.09.2025 до електронних кабінетів сторін в підсистемі «Електронний суд»), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 строків на подання учасниками справи документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті у розумний строк, застосувавши статті 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 3 Конституції України та статті 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

04.03.2024 Товариством (замовник) і Підприємцем (виконавець) було укладено Договір, за умовами якого:
- виконавець, за завданням замовника, зобов`язується особисто надати послуги з інформаційно-технічного супроводу (КВЕД 62.01), налагодженню програмного забезпечення замовника за програмним продуктом «BAS» (далі - ПП), а замовник зобов`язується здійснювати оплату за надані йому послуги в строки, в порядку та на умовах, визначених у Договорі (пункт 1.1. Договору);
- сторони підтверджують, що під час виконання Договору виконавець діє як незалежний підрядник згідно з чинним цивільним законодавством України та в жодному разі не може розглядатись як найманий працівник замовника або як його агент або представник (пункт 1.2 Договору); 
- замовник забезпечує виконавця усією інформацією, необхідною для надання послуг за Договором (пункт 1.3 Договору);
- при виявленні необхідності в наданні послуг відповідальна особа замовника повідомляє виконавця про наявні задачі шляхом надсилання виконавцю технічного завдання (далі - ТЗ) електронними засобами зв`язку, яке має містити таку інформацію: суть задачі; відмітку про терміновість задачі; ПІБ відповідальної особи замовника (пункт 2.1 Договору); 
- з метою підтвердження факту надання послуг виконавцем сторони складають відповідний акт приймання-передачі виконаних робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів після завершення надання послуг, що є достатньою підставою для здійснення розрахунків з виконавцем (пункт 2.3. Договору);
- виконавець передає замовнику підписаний зі свого боку акт приймання-передачі виконаних робіт (далі - Акт) у двох примірниках; один примірник для замовника, другий - для виконавця (пункт 2.4 Договору);
- замовник зобов`язується підписати надані виконавцем два екземпляри Акта не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту надання їх оригіналів замовникові виконавцем і у зазначений строк надати один підписаний примірник Акта виконавцеві або надати у вказаний строк мотивовану відмову від підписання Акта; у випадку ненадання в зазначений строк виконавцеві підписаного Акта або мотивованої відмови послуги будуть вважатися прийнятими, наданими належним чином і такими, що підлягають оплаті замовником; у випадку мотивованої відмови замовника сторони в строк не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати одержання виконавцем мотивованої відмови замовника підписують протокол, який містить перелік істотних недоліків і строки їх усунення; виконавець зобов`язаний за власний рахунок усунути такі недоліки у вказаний замовником строк; прийняття послуг та підписання відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт замовником здійснюється після усунення всіх недоліків (пункт 2.5 Договору);
- вартість послуг виконавця становить 850 грн/год, без ПДВ; виконавець може змінити ціну, відповідно до складності та трудомісткості ТЗ; остаточна вартість наданих послуг узгоджується сторонами (пункт 3.1 Договору);
- виконавець не несе відповідальності за помилки у роботі ПП, що були допущені у типовій конфігурації ПП та не піддавалися зміні зі сторони виконавця згідно з отриманими ТЗ (пункт 4.4 Договору);
- виконавець гарантує, що у разі виявлення замовником прихованих недоліків виконаної роботи після підписання Акта, або у разі виявлення інших недоліків продукту, допущених з вини виконавця, зазначені недоліки будуть усунені протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення від замовника (пункт 4.5 Договору);
- виконавець відповідає за якість наданих ним послуг (пункт 7.2 Договору);
- виконавець не несе відповідальності за коректність роботи ПП, а так само модифікованих і розроблених за Договором настроювань, конфігурацій і вихідних форм у випадках: внесення третіми особами й/або представниками замовника змін у конфігурацію ПП без узгодження з виконавцем; виникнення збою в роботі ПП, що сталися з вини замовника; порушення замовником умов пункту 3.3 Договору; невідповідності вимогам замовника роботи ПП у частині, що не піддавалася налаштуванню виконавцем; використання ПП на несправному комп`ютері; у зазначених в даному пункті випадках, всі послуги з діагностики й відновлення працездатності ПП виконуються за рахунок замовника (пункт 7.3 Договору);
- Договір укладений на 12 (дванадцять) місяців і набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами (пункт 10.1 Договору).
Матеріалами справи підтверджується, що Підприємцем було виставлено Товариству такі рахунки:
- від 01.10.2024 №01/10/24-2 на суму 28 900 грн з переліком послуг та їх вартості, а саме:
«Заповнення довідки по ФП за місяць»; кількість годин - 2; вартість - 1 700 грн;
«Робота з шаблонами по нарахуванню роялті»; кількість годин - 3; вартість - 2 550 грн;
«Коригування документа «Довіреність»; кількість годин - 2; вартість - 1 275 грн;
«Оновлення програми і правка зауважень»; кількість годин - 6; вартість 5 100 грн;
«Робота з шаблона по нарахуванню винагороди»; кількість годин - 2,50; вартість 2 125 грн;
«Робота з шаблонами по нарахуванню дивідендів»; кількість годин - 1; вартість 850 грн;
«Створення відмітки про наявність оригіналу електронного документу»; кількість годин - 6; вартість - 5 100 грн;
«Створення нової вкладки в документі «Організація»; кількість годин - 3; вартість 2 550 грн;
«Доопрацювання ХМЛ файл згідно поданої звітності»; кількість годин - 4; вартість - 3 400 грн;
«Надання прав на заведення контрагентів»; кількість годин - 1; вартість - 850 грн;
«Робота з друкованими формами»; кількість годин - 2; вартість - 1 700 грн;
«Правка функціоналу і прапорців у документах»; кількість годин - 2; вартість - 1 700 грн;
- від 30.10.2024 №30/10/24-2 на суму 94 180грн з переліком послуг та їх вартості, а саме:
«Доопрацювання відображення депозитних договорів»; кількість годин - 6; вартість - 5 100 грн;
«Розвертання баз на сервері, налаштування прав доступу, аудит користувачів»; кількість годин - 3,50; вартість - 2 975 грн;
«Коригування в ТЗ, виправлення зауважень»; кількість годин - 4; вартість - 3 400 грн;
«Виправлення помилок у формуванні звіту АТ«ЧИКАГО», уточнення»; кількість годин - 2,50; вартість - 2 125 грн;
«Трансформація процедури вигрузки Регістрів Розрахунку»; кількість годин - 11; вартість - 9 350 грн;
«Аудит регламентованої звітності»; кількість годин - 3; вартість - 2 550 грн;
«Налаштування і тестування завантаження Клієнт-банку»; кількість годин - 6; вартість - 5 100 грн;
«Доопрацювання довідки та ХМЛ файлу річного звіту по КУА»; кількість годин - 5,50; вартість - 4 675 грн;
«Виправлення помилки у звіті «контроль наявності оригіналу документу»; кількість годин - 0,50; вартість - 425 грн;
«Вирішення проблем із сервером»; кількість годин - 1; вартість - 850 грн;
«Доопрацювання ВЧА»; кількість годин - 12; вартість - 10 200 грн;
«Робота з шаблонами по нарахуванню винагороди»; кількість годин - 2,50; вартість - 2 125 грн;
«Внесення правок по винагороді КУА»; кількість годин - 1,50; вартість - 1 275 грн;
«Перевірка повіреного»; кількість годин - 1; вартість - 850 грн;
«Виправлення помилки при автозберіганні «Договору контрагента»; кількість годин - 1,50; вартість - 1 275 грн;
«Редагування документу «Створення КІФ»; кількість годин - 2; вартість - 1 700 грн;
«Робота з помилками при виведенні документів на друк»; кількість годин - 1,80; вартість - 1 530 грн;
«Налаштування вибору організацій при формуванні бухгалтерських»; кількість годин - 2,50; вартість - 2 125 грн;
«Робота з регламентованою звітністю «Баланс»; кількість годин - 4,50; вартість - 3 825 грн;
«Робота з регламентованою звітністю «Баланс на дату»; кількість годин - 4,50; вартість - 3 825 грн;
«Доопрацювання форми ДДС, зміна механізму імпорт, експорт ХМЛ»; кількість годин - 10,50; вартість - 8 925 грн;
«Написання механізму серіалізації від схеми звіту CRS»; кількість годин - 5,50; вартість - 4 675 грн;
«Редагування вкладки «Контрагенти»; кількість годин - 3; вартість - 2 550 грн;
«Виправлення зауважень по звіту CRS»; кількість годин - 6; вартість - 5 100 грн;
«Виправлення помилки у параметрах організації при збереженні»; кількість годин - 3,50; вартість - 2 975 грн;
«Оновлення»; кількість годин - 5,50; вартість - 4 675 грн;
- від 25.12.2024 №25/12/24-1 на суму 125 375 грн з переліком послуг та їх вартості, а саме:
«Доопрацювання механізму розрахунку винагороди КУА»; кількість годин - 4; вартість - 3 400 грн;
«Доопрацювання резерву відпусток (форма, модифікація алгоритму)»; кількість годин - 5; вартість - 4 250 грн;
«Резерв сумнівних боргів (метод списання ФІФО, договори)»; кількість годин - 6,50; вартість - 5 525 грн;
«Нова вкладка в організації та нове нагадування»; кількість годин - 3,50; вартість - 2 975 грн;
«Нарахування відсотків по депозиту»; кількість годин - 2; вартість - 1 700 грн;
«Виправлення помилок у Звітності»; кількість годин - 1,50; вартість - 1 275 грн;
«Створення нагадування при формуванні бухгалтерських звітів»; кількість годин - 1; вартість - 850 грн;
«Виправлення помилки у Депозитних договорах»; кількість годин - 3,50; вартість - 2 975 грн;
«Додавання нового виду рахунку, збільшення символів при внесенні нового рахунку»; кількість годин - 1,50; вартість - 1 275 грн;
«Виправлення зауважень»; кількість годин - 7,50; вартість - 6 375 грн;
«Допрацювання нагадування про подачу інформації про КБВ»; кількість годин - 4; вартість - 3 400 грн;
«Створення нової форми «Баланс на дату зауваження», перенос»; кількість годин - 9; вартість - 7 650 грн;
«Створення нової форми «Авансового звіту», виправлення зауважень»; кількість годин - 4,50; вартість - 3 825 грн;
«Баланс вигрузка в ХМЛ файл нового формату»; кількість годин - 7,50; вартість - 6 375 грн;
«Фінансовий результат ХМЛ новий формат»; кількість годин - 3,50; вартість - 2 975 грн;
«Розробка Форми 4 (Власний капітал)»; кількість годин - 4,50; вартість - 3 825 грн;
«Валидація XML»; кількість годин - 4; вартість - 3 400 грн;
«Перевірка структури XML при вивантаженні Форм 3, 4»; кількість годин - 3; вартість - 2 550 грн;
«Розробка вивантаження crs по xsd схемі»; кількість годин - 4,50; вартість - 3 825 грн;
«Коригування Уставу контрагента»; кількість годин - 1,50; вартість - 1 275 грн;
«Звіт по вартості ЦБ»; кількість годин - 4,50; вартість - 3 825 грн;
«Надання прав користувачам, зміна ролей»; кількість годин - 2,50; вартість - 2 125 грн;
«Вивантаження регламентованої звітності, оновлення в робочу базу»; кількість годин - 5,50; вартість - 4 675 грн;
«Автогенерація гайда організації, зауваження CRS, ХМЛ по фондам»; кількість годин - 5; вартість - 4 250 грн;
«Резерв заборгованості (функціонал, механізм проведення)»; кількість годин - 6; вартість - 5 100 грн;
«Доопрацювання ХМЛ файла згідно поданої звітності»; кількість годин - 4; вартість - 3 400 грн;
«Доопрацювання печатної форми Протоколу»; кількість годин - 3; вартість - 2 550 грн;
«Внесення змін в CRS»; кількість годин - 3,50; вартість - 2 975 грн;
«Доопрацювання Довідника Організацій»; кількість годин - 2,50; вартість - 2 125 грн;
«Розробка печатної форми Оренди, робота з зауваженнями»; кількість годин - 5; вартість - 4 250 грн;
«Виправлення помилок у печатній формі Актів»; кількість годин - 4; вартість - 3 400 грн;
«Звіт CRS печатна форма»; кількість годин - 7,50; вартість - 6 375 грн;
«Доопрацювання розділення долей премії в табличну частину»; кількість годин - 4,50; вартість - 3 825 грн;
«Оновлення»; кількість годин - 8; вартість - 6 800 грн.
До позовної заяви долучені також акти приймання-передачі виконаних робіт від 01.10.2024 №01/10/24-2 на суму 28 900,00 грн, від 30.10.2024 №30/10/24-2 на суму 94 180,00 грн та від 25.12.2024 №25/12/24-1 на суму 125 375,00 грн.
Позивачем було перераховано відповідачу 248 455,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 09.10.2024 №472 на суму 28 900,00 грн (призначення платежу «Оплата за супроводження програмного забезпечення відповідно до умов Дог. №20/02-2024 від 04.03.2024 р., зг. рах. №01/10/24-2 від 01.10.2024»), від 30.10.2024 №498 на суму 94 180 грн (призначення платежу «Оплата за супроводження програмного забезпечення відповідно до умов Дог. №20/02-2024 від 04.03.2024 р., зг. рах. №30/10/24-2 від 30.10.2024») і від 27.12.2024 №601 на суму 125 375,00 грн (призначення платежу «Оплата за супроводження програмного забезпечення відповідно до умов Дог. №20/02-2024 від 04.03.2024 р., зг. рах. №25/12/24-1 від 25.12.2024»).
21.01.2025 сторонами було підписано акт виявлення недоліків і неточностей в послугах, наданих виконавцем замовнику, відповідно до якого виконавцем було надано послуги замовнику за Договором, а замовником перевірено якість надання послуг та виявлено такі недоліки:
- не обраховується норматив ліквідності активів в нагадуванні програмного продукту; 
- довідка ВЧА відрізняється у різних користувачів; 
- користувачів відділу фінансового моніторингу програмний продукт потрібно перевести на українську мову; 
- звіт про переоцінку активів не реалізовано;
- по доопрацюванням структури власності виявлено помилки, приклад структура по АТ «Фрірайт»; 
- помилка при виведенні повідомлення про значний правочин КУА; 
- перестала працювати кнопка «знайти в списку»; 
- перестало коректно працювати нагадування за попередніми договорами; 
- на підставі попереднього договору заведено основний договір, а це значить, що попередній вже не актуальний і його не потрібно контролювати, тобто в нагадування він не повинен витягатися; 
- після переведення програмного продукту на українську мову залишилися непереведені моменти, є помилки при формуванні документів, непідписані кнопки; 
- в довідку ВЧА не витягаються коректні найменування договорів; 
- не впроваджений оновлений модуль «дисконтування» в робочу версію програмного продукту.
Листом від 28.01.2025 вих. №28/01/25-2ІТ (надіслано 29.01.2025, що підтверджується описом вкладення, накладною від 29.01.2025 №0103300199317 і фіскальним чеком від 29.01.2025) позивач повідомив відповідача про таке:
- сторонами було підписано акт виявлення недоліків і неточностей в послугах від 21.01.2025, в якому вказані відповідні недоліки у наданих Підприємцем послугах;
- Товариством сплачено 248 455,00 грн, проте акти приймання-передачі виконаних робіт відповідачем не надано та недоліки, які зазначені в акті від 21.01.2025, не усунуто;
- позивач просив Підприємця з`явитися за місцезнаходженням Товариства для усунення недоліків та виправити всі зауваження, недоліки і помилки, допущені відповідачем при наданні послуг до 31.01.2025;
- у разі неусунення Підприємцем усіх зауважень, недоліків та помилок, що виявлені позивачем в наведений строк, відповідач має повернути 248 455,00 грн авансу.
Також зазначений лист було надіслано Товариством Підприємцю на електронну адресу останнього та у застосунку «Телеграм».
Претензією від 17.02.2025 вих. №17/02/25-1ІТ, направленою відповідачу 18.02.2025, позивач вимагав повернути кошти у сумі 248 455,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.
Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин) договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).
Так, відповідно до умов пункту 1.1. Договору виконавець, за завданням замовника, зобов`язується особисто надати послуги з інформаційно-технічного супроводу (КВЕД 62.01), налагодженню програмного забезпечення замовника за програмним продуктом «BAS» (далі - ПП), а замовник зобов`язується здійснювати оплату за надані йому послуги в строки, в порядку та на умовах, визначених у Договорі. 
Водночас, як вбачається зі змісту укладеного сторонами Договору, факт надання послуг згідно з умовами Договору повинен підтверджуватись шляхом підписання сторонами акту здачі-прийняття наданих послуг, який є достатньою підставою для здійснення розрахунків із виконавцем (пункт 2.3. Договору).
Позивачем до позовної заяви долучені акти приймання-передачі виконаних робіт від 01.10.2024 №01/10/24-2 на суму 28 900,00 грн, від 30.10.2024 №30/10/24-2 на суму 94 180,00 грн та від 25.12.2024 №25/12/24-1 на суму 125 375,00 грн.
Зазначені акти не підписані сторонами.
Колегія суддів наголошує, що приписи закону, які регулюють відносини за договором про надання послуг, пов`язують обов`язок замовника оплатити послуги за фактом їх надання виконавцем, а не за фактом передачі послуг на підставі акту. Відсутність підписаного двостороннього акту виконаних робіт (наданих послуг) не є перешкодою для захисту суб`єктивного матеріального права у разі, якщо господарський суд, на підставі зібраних у справі та оцінених у сукупності доказів, встановить факт їх надання належним чином.
Таким чином, під час розгляду спору господарський суд, враховуючи обставини, що входять до предмету доказування у справі, зобов`язаний встановити, чи має місце факт надання послуг відповідно до умов Договору та, у даному випадку, чи була відмова іншої сторони від підписання акту мотивованою та чи була вона висловлена у передбаченому договором порядку.
Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18).
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів установила, що останні дійсно (як про це наголошує скаржник) не містять доказів, на основі яких суд може встановити, чи фактично передавались, а якщо передавались, то в які дати акти приймання-передачі виконаних робіт від 01.10.2024 №01/10/24-2 на суму 28 900,00 грн, від 30.10.2024 №30/10/24-2 на суму 94 180,00 грн та від 25.12.2024 №25/12/24-1 на суму 125 375,00 грн на підпис позивачу.
Таким чином некоректними є висновки місцевого господарського суду з приводу того, що відповідачем були надані позивачу на підписання перелічені акти приймання-передачі виконаних робіт й що з урахуванням положень пункту 2.5. Договору Товариство мало надати свої заперечення щодо акта від 01.10.2024 №01/10/24-2 до 04.10.2024 включно, стосовно акта від 30.10.2024 №30/10/24-2 до 04.11.2024 включно, а щодо акта від 25.12.2024 №25/12/24-1 до 30.12.2024 включно. 
Втім, поруч із цим колегія суддів наголошує, що позивач також не зазначив, що за примірники актів приймання-передачі виконаних робіт у такому випадку долучені до позовної заяви та яке джерело їх походження, якщо за твердженнями позивача відповідач такі акти позивачу не надавав.
Поруч із цим, як доцільно зауважує відповідач, про обставини прийняття без жодних заперечень послуг на суму 248 455,00 грн свідчить факт оплати позивачем платіжними інструкціями від 09.10.2024 №472, від 30.10.2024 №498 та від 27.12.2024 №601 рахунків на оплату №01/10/24-2 від 01.10.2024, №30/10/24-2 від 30.10.2024, №25/12/24-1 від 25.12.2024.
При цьому судом установлено, що у вказаних платіжних документах позивачем визначені такі призначення платежу: «Оплата за супроводження програмного забезпечення відповідно до умов Дог. №20/02-2024 від 04.03.2024 р., зг. рах. №01/10/24-2 від 01.10.2024»; «Оплата за супроводження програмного забезпечення відповідно до умов Дог. №20/02-2024 від 04.03.2024 р., зг. рах. №30/10/24-2 від 30.10.2024»; «Оплата за супроводження програмного забезпечення відповідно до умов Дог. №20/02-2024 від 04.03.2024 р., зг. рах. №25/12/24-1 від 25.12.2024».
Враховуючи це, судом критично оцінюються доводи скаржника з приводу того, що відповідні кошти були перераховані відповідачу як авансові платежі в рахунок майбутнього виконання послуг відповідачем, а не в якості оплати вже наданих послуг. 
При цьому, умови Договору не містять положень, які б визначали порядок або правові наслідки сплати авансу. Натомість, Договір у пункті 2.3. прямо визначає, що підставою для розрахунків є акт приймання-передачі виконаних робіт.
Судом установлено, що послуги, які зазначені в долучених до позовної заяви актах та у виставлених рахунках на оплату №01/10/24-2 від 01.10.2024, №30/10/24-2 від 30.10.2024, №25/12/24-1 від 25.12.2024, є ідентичними за переліком.
Тобто, сплата позивачем коштів здійснювалась в межах належного виконання господарського зобов`язання, а не як аванс, що підлягає поверненню.
Сам факт здійсненої позивачем оплати послуг на суму 248 455,00 грн свідчить про відсутність у нього заперечень щодо якості та повноти перелічених у рахунках послуг станом на дати здійснення відповідних оплат.
Позивач, посилаючись на положення пункту 4.5. Договору, стверджує, що після фактичної експлуатації програмного забезпечення, створеного відповідачем у тестовому режимі в програмному забезпеченні позивача, були виявлені істотні недоліки та помилки, які унеможливлювали нормальне використання продукту за його цільовим призначенням. Водночас, за доводами скаржника, суд не врахував специфіку самого процесу надання інформаційно-технічного супроводу, обмежився формальним тлумаченням пункту 2.5. Договору, не звернувши належної уваги на пункт 4.5. Договору, який є ключовим у цій ситуації.
Із цього приводу колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 4.5. Договору виконавець гарантує, що у разі виявлення замовником прихованих недоліків виконаної роботи після підписання Акта, або у разі виявлення інших недоліків продукту, допущених з вини виконавця, зазначені недоліки будуть усунені протягом 5-ти (п`яти) робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення від замовника.
Як вбачається з матеріалів справи, сторонами був підписаний акт виявлення помилок і неточностей в послугах від 21.01.2025, в якому зафіксовані такі допущені недоліки:
- не обраховується норматив ліквідності активів в нагадуванні програмного продукту; 
- довідка ВЧА відрізняється у різних користувачів; 
- користувачів відділу фінансового моніторингу програмний продукт потрібно перевести на українську мову; 
- звіт про переоцінку активів не реалізовано;
- по доопрацюванням структури власності виявлено помилки, приклад структура по АТ «Фрірайт»; 
- помилка при виведенні повідомлення про значний правочин КУА; 
- перестала працювати кнопка «знайти в списку»; 
- перестало коректно працювати нагадування за попередніми договорами; 
- на підставі попереднього договору заведено основний договір, а це значить, що попередній вже не актуальний і його не потрібно контролювати, тобто в нагадування він не повинен витягатися; 
- після переведення програмного продукту на українську мову залишилися непереведені моменти, є помилки при формуванні документів, непідписані кнопки; 
- в довідку ВЧА не витягаються коректні найменування договорів; 
- не впроваджений оновлений модуль «дисконтування» в робочу версію програмного продукту.
Колегія суддів зазначає, що дійсно, підписавши такий акт, Підприємець погодився з наявністю недоліків, проте, по-перше, доказів того, що даний акт було складено саме стосовно спірних послуг, про які зазначено у рахунках на оплату та актах від 01.10.2024 №01/10/24-2, від 30.10.2024 №30/10/24-2 і від 25.12.2024 №25/12/24-1, матеріали справи не містять, а по-друге, наявність недоліків в роботі не є підставою для повернення вартості оплачених послуг, оскільки послуги відповідачем було фактично надано й позивачем такі були оплачені, а ні умовами Договору, ні положеннями чинного законодавства України не передбачено повернення коштів за фактично надані послуги.
Положення пункту 4.5. Договору, на які посилається скаржник, регулюють порядок усунення недоліків, але не надають замовнику права вимагати повернення сплаченої суми, якщо такі недоліки можуть бути усунені. Гарантійне зобов`язання є способом забезпечення належної якості, а не підставою для розірвання договору чи стягнення оплати.
Крім того, позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що виявлені після оплати спірних послуг недоліки (про які вказано в акті від 21.01.2025) мали істотний характер, й того, як вони вплинули на кінцевий результат, для досягнення якого такий Договір укладався.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що кількість недоліків та помилок, про які вказано в акті, не відповідає загальному об`єму послуг, перелічених в рахунках на оплату, які були оплачені позивачем. Позивач, у свою чергу, не обґрунтовує та не доводить необхідності повернення йому всієї, а не частини сплаченої суми.
Посилання скаржника на те, що факт суттєвості допущених недоліків та того, наскільки виявлені позивачем недоліки в роботі програмного забезпечення могли вплинути на його загальну роботу, може бути встановлений лише після проведення відповідної судової експертизи, судом приймаються до уваги, однак у спірному випадку саме на позивача, який стверджує про факт неналежного надання послуг на спірну суму, покладено тягар доказування відповідної обставини.
Позивач, втім, висновку експерта, складеного на його замовлення, суду не надав, клопотань про призначення у справі судової експертизи не заявляв.
Суд, у свою чергу, відповідно до частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами Глави 83 Цивільного кодексу України.
Стаття 1212 Цивільного кодексу України (на яку посилається позивач в обґрунтування правової підстави заявлених позовних вимог) регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки у разі, якщо така правова підстава в подальшому відпала, зокрема, визнана недійсною в установленому порядку, або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №910/13814/17.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого без правової підстави, передбаченої законом, іншими правовими актами чи правочином.
Однак, з огляду на встановлені судом обставини, враховуючи оплату наданих відповідачем і отриманих позивачем послуг, спірна сума не може бути стягнута з відповідача в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставно набута.
Враховуючи викладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Решта викладених в апеляційній скарзі аргументів не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги позивача.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 лютого 2010 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі №910/6862/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 у справі №910/6862/25 залишити без змін.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Тандем».
Матеріали справи №910/6862/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська 

Судді А.О. Мальченко

А.І. Тищенко