Справа № 216/2476/26
провадження 1-кп/216/722/26

УХВАЛА
іменем України

06 квітня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого –  ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного  ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2025 за № 42025041330000197 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:
30 березня 2026 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,надійшло клопотання від з Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 42025041330000197 від 13.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.
Анкетні відомості підозрюваного: 
ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Орлівка, Рівенської області, громадянин України, з повною середньою спеціальною освітою, неодружений, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, який проходить службу в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.
Органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії, у тому числі проведення спеціальних операцій (розвідувальних, інформаційно-психологічних тощо) у кіберпросторі.
З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.
У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб – до 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року введений воєнний стан.
Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами) у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України строки дії воєнного стану в Україні постійно продовжувались.
Так, вiдповiдно до наказу командира вiйськовоi частини НОМЕР_1 (по стройовiй частинi) вiд 02 серпня 2024 року № 219 солдат ОСОБА_4 , зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду гранатометника 1 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 7 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 набув статусу вiйськовослужбовця i пiд час проходження вiйськової служби повинен, oкрім iншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конститyцiї України, ст.ст. 6, 11, 16, 49, 128 Стаryту внутрiшньоi служби Збройних Сил Украiци, затвердженого Законом Украiни №548-XIV вiд 24.03.1999, ст.ст. l, З, 4 Дисциплiнарного статуту Збройних Сил Украiни, затвердженого Законом України №551-XIV вiд 24.03.1999, якi вимагають вiд нього свято i непорушно додержуватися Конституції України та законiв України, сумлiнно i чесно виконувати вiйськовий обов`язок, бути хоробрим, iнiцiативним i дисциплiнованим, постiйно бути зразком високоi культури, cкpoмнocті i витримки, берегти вiйськову честь, захищати свою i поважати гiднiсть iнших людей, бути ввiчливим i дотримуватись вiйськового етикету, поводитися з гiднiстrо i честrо, не допускати самому i стримувати iнших вiд негiдних вчинкiв. 
Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
При цьому, солдат ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог абзаців 2, 3, 5, 7 ст. 11, ст. 16, абзаців 5, 8, 9 ст. 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та абзаців 2 та 6, ст. 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, з 28 жовтня 2024 року по 03 листопада 2024 року, був відсутній без поважних причин в умовах воєнного стану в місці розташування вiйськової частини А4355, яка знаходиться за адресою: Днiпропетровська обл., м. Кривий Ріг (бiльш детальна адреса не пiдлягає розголошенню в умовах воєнного стану), командуванню про причини свого вибуття не доповiв, хоча об`єктивно повинен був i мiг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами мiсця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язкiв вiйськової слyжби та не вживаючи жодних заходiв для з`явлення у вiйськову частину чи звернення до органiв вiйськового управлiння за наявностi реальноi можливостi для цього.
Усвiдомлюючи протиправнiсть i помилковiсть cвoїх дiй, побоюючись кримiнальної вiдповiдальностi за вчинене кримiнальне правопорушення, ОСОБА_4 , 03.11.2024 року добровiльно та з власноi iнiцiативи прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим припинив вчиняти кримiнальне правопорушення проти встановленого порядку несення вiйськової служби (вiйськове кримінальне правопорушення).
Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_4 , за викладених обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України – самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.
Позиції учасників
У підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з мотивів, викладених у такому, просив його задовольнити.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 був повідомлений про свої права та обов`язки в т.ч. право на захист, заявив, що свої інтереси представлятиме самостійно, підтримав клопотання прокурора. Повідомив про своє бажання повернутися до військової служби у військову частину, про що було надано письмову згоду командира військової частини та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності. Вказав, що розуміє суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
Обставини, що були встановлені під час розгляду клопотання
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що у провадженні Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42025041330000197 від 13.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби). 
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_4 , такий просив про звільнення від кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження № 42025041330000197 від 13.02.2025 року на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.
Згідно з письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2026 № 1772/4015, останній надав згоду на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині. 
Мотиви прийняття рішення судом
Відповідно до ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.
Нормою ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.
Однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 на момент прийняття судом даного процесуально рішення проходить службу у в.ч. А4355, суд, не застосовує зазначену норму закону. 
24.02.2022 Президентом України видано Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого, в Україні введено воєнний стан. Також, Президентом України видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової зголи командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
З конструкції положень ч. 5 ст. 401 КК України можна дійти висновку, що підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як:
- особа вчинила кримінальне правопорушення вперше;
- кримінальне правопорушення передбачене статтями 407, 408 КК України учинене під час дії воєнного стану;
- особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби;
- наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
Наказом командира вiйськовоi частини НОМЕР_1 (по стройовiй частинi) вiд 02 серпня 2024 року № 219 солдат ОСОБА_4 , зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду гранатометника 1 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 7 аеромобільної роти 2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Отже, ОСОБА_4 набув статусу вiйськовослужбовця.
При цьому, солдат ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . Зокрема, реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, з 28 жовтня 2024 року по 03 листопада 2024 року, був відсутній без поважних причин в умовах воєнного стану в місці розташування вiйськової частини А4355, яка знаходиться за адресою: Днiпропетровська обл., м. Кривий Ріг (бiльш детальна адреса не пiдлягає розголошенню в умовах воєнного стану), командуванню про причини свого вибуття не доповiв, хоча об`єктивно повинен був i мiг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами мiсця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язкiв вiйськової слyжби та не вживаючи жодних заходiв для з`явлення у вiйськову частину чи звернення до органiв вiйськового управлiння за наявностi реальноi можливостi для цього.
ОСОБА_4 , 03.11.2024 року добровiльно та з власноi iнiцiативи прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим припинив вчиняти кримiнальне правопорушення проти встановленого порядку несення вiйськової служби (вiйськове кримінальне правопорушення).
На даний час вже проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Командир військової частини НОМЕР_1 надав згоду на продовження проходження молодшим сержантом ОСОБА_4 військової служби у вказаній військовій частині.
У судовому засіданні підозрюваному роз`яснено суть і підстави звільнення від кримінальної відповідальності, його право на розгляд справи, але підозрюваний підтвердив, що бажає закриття справи, у зв`язку зі згодою продовжувати військову службу.
Враховуючи, що ОСОБА_4 , добровільно повернувся для подальшого проходження служби, наявна письмова згода командира військової частини на продовження військової служби у військовій частині, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження відносно нього – закриттю.
Щодо запобіжного заходу
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Щодо інших питань
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.
Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.
Процесуальні витрати - відсутні.
Речові докази - відсутні 
Керуючись ст. 284 - 286, 288, 369 - 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно, ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 42025041330000197 від 13.02.2025р., - задовольнити.
Звільнити  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.
Кримінальне провадження за підозрою  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про яке внесені 13.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42025041330000197, - закрити, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід відносно  ОСОБА_4  не обирався.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст ухвали оголошено в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 06.04.2026 року, о 15.20 год.

Суддя                     ОСОБА_6