Справа № 524/13999/25 
Провадження № 2/524/1702/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2026 року Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Предоляк О.С., розглянувши в місті Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року до суду звернулося ТОВ «Коллект Центр» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 50827, 68грн. Зазначають, що 06.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 5010242 про споживчий кредит у розмірі 4000 грн. строком на 30днів, тобто до 05.06.2021 року, зі сплатою процентів в розмірі 1500 грн в грошовому виразі або 1, 25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом () пільгове кредитування та стандартна базова процента ставка 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 31.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено електронний договір № 101644728 про споживчий кредит у розмірі 7400 грн. строком на 29 днів, тобто до 29.06.2021 року, зі сплатою процентів в розмірі 3648, 20 грн в грошовому виразі або 1, 7 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом () пільгове кредитування та стандартна базова процента ставка 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом
Кошти надавалися позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти.
17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт-Капітал» укладено договір № 17/12-2021-62, відповідно до вимог якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт-Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договорами , укладеними з ОСОБА_1 
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, у тому числі за вищевказаними договорами про надання споживчого кредиту, що укладеними між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . 
У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за договорами утворилася заборгованість із: заборгованості за договором № 5010242 від 06.05.2021:у розмірі 13328,17 грн., яка складається 2002грн. - заборгованість за кредитом, 10 926,17 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 400 грн заборгованість за комісією. заборгованості за договором № 101644728 від 31.05.2021:у розмірі 37499, 51 грн., яка складається 5756грн. - заборгованість за кредитом, 30633, 51 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 1100 грн заборгованість за комісією.
Просить стягнути з відповідача 50827, 68грн. заборгованість за кредитом, сплачений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн.
Ухвалою судді від 30.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення ( виклику) сторін Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу суду відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.
З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу направлено засобами рекомендованого поштового зв`язку та повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній»
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8ст. 178 ЦПК України зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступне.
Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським Кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису, накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»)
Судом встановлено, що 06 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено договір № 5010242 про споживчий кредит, який підписано електронним підписом позичальника та за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн. зі сплатою процентів в розмірі 1500 грн в грошовому виразі або 1, 25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна базова процента ставка 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком кредитування 30 днів, до 05.06.2021 року. 
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Пунктом п. 4.2. договору встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Відповідно до п. 6.1. договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства.
Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником товариству через Веб - сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті позичальника.
Відповідно до п. 6.3. Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством, що розміщені на веб - сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з п. 6.4. Договору укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.
Зі Додатку № 1 до Договору про споживчий кредит № 5010242сторони затвердили Графік платежів та орієнтовну вартість кредиту.За графіком, розраховано суму кредиту в розмірі 4 000 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 1500 грн.. До укладання договору про споживчий кредит, позичальник ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатора
Укладений договір про споживчий кредит розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти в розмірі 4 000грн., відповідно до умов п. 1.2. договору на його банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця.
31 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено договір № 101644728 про споживчий кредит, який підписано електронним підписом позичальника та за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 7400грн. зі сплатою процентів в розмірі 3648, 20 грн в грошовому виразі або 1, 70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна базова процента ставка 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком кредитування 29 днів, до 29.06.2021 року. 
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Пунктом п. 4.2. договору встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Відповідно до п. 6.1. договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства.
Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником товариству через Веб - сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті позичальника.
Відповідно до п. 6.3. Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством, що розміщені на веб - сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з п. 6.4. Договору укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.
Зі Додатку № 1 до Договору про споживчий кредит № 101644728сторони затвердили Графік платежів та орієнтовну вартість кредиту.За графіком, розраховано суму кредиту в розмірі 7400 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 3648, 20грн.. До укладання договору про споживчий кредит, позичальник ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатора
Укладений договір про споживчий кредит розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти в розмірі 7400грн., відповідно до умов п. 1.2. договору на його банківську картку, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач прийняв пропозицію (оферту) укласти електронний договір споживчого кредиту з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором позичальнику у електронному смс-повідомленні, що свідчить про укладення кредитного договору з дотриманням встановленої Законом форми правочину.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 підтвердив, щосуди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними за та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Отже, відповідач ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання за договорами про споживчий кредит, у передбачений в догодах строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитними договорами.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).
17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт-Капітал» укладено договір № 17,12-2021-62, відповідно до вимог якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт-Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами до вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і за договорами , укладеними з ОСОБА_1 
10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023, у тому числі за вищевказаними договорами про надання споживчого кредиту, що укладеними між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 . 
Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що позичальник надав кредитні кошти відповідачу, якими остання користувалась, однак борг не погасила, що вбачається із відомості про щоденні нарахування та погашення, надані ТОВ «Мілоан».
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, позивач заявив про стягнення заборгованості за договором № 5010242 від 06.05.2021:у розмірі 13328,17 грн., яка складається 2002грн. - заборгованість за кредитом, 10 926,17 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 400 грн заборгованість за комісією. заборгованості за договором № 101644728 від 31.05.2021:у розмірі 37499, 51 грн., яка складається 5756грн. - заборгованість за кредитом, 30633, 51 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 1100 грн заборгованість за комісією.
Із долученого розрахунку первісного кредитора, останнім нараховані проценти за користування кредитом по дату виготовлення розрахунку заборгованості, тобто по 10.01.2023 року за договором № 5010242 від 06.05.2021., тобто по 23.02.2022 року за договором № 101644728 від 31.05.2021.
У п. 2.3. визначено умови пролонгації строку кредитування, а саме: продовження вказаного в п.1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах наступним чином: п. 2.3.1.2 пролонгація на стандартних (базових) умовах . Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження)строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування , але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку , якщо внаслідок червоно продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації нас стандартних (базових ) умовах перевищить 60 днів таке користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту)
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користуванням кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною у п 1.6. договору.
За п. 2.3.2 розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин (и) щодо якої (их) невідомо настане вона (и) чи ні відповідно до ст. 212 ЦК України і яка полягає (ють)у:
А) здійсненні платежу (ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах згідно п.2.3.1 договору та розділу 6 правил
Б) продовження кредитування кредитними коштами позичальником відповідно до строку кредитування визначеному згідно п.1.3., п.2.3.1.1, п.2.3.1.2. договору
Оскільки ОСОБА_1 продовжила користування кредитними коштами після строку кредитування визначеному у п 1.3 кредитного договору , тому до неї застосовано пролонгацію на стандартних (базових) умовах передбаченого п 2.3.1.2 кредитного договору, а тому строк кредитування продовжено на 60 днів з відповідним нарахуванням відсотків визначених договорами.
Із наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за договором № 5010242 від 06.05.2021 вбачається, що 06.05.2021 відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 4 000 грн.
У період з 06.05.2021 по 05.06.2021 ) щодня нараховується процент у розмірі 1, 25 % від тіла кредиту, які визначені п. 1.3. та п. 1.5.2. , кредитного договору, що станом на 05.06.2021. становлять 1500 грн.
Пролонгація на стандартних умовах відбулася 05.06.2021 за якої щодня протягом 60 днів нараховувалися проценти у розмірі 5,00 % від тіла кредиту, які визначені п. 2.3.1.2. та п.1.6. кредитного договору, що станом на 05.08.2021 за розрахунком первісного кредитора становить 3819, 07грн.
По закінченню строку кредитування заборгованість відповідача складалася з тіла кредиту – 2002 грн, відсотків за користування кредитом нарахованих позивачем у розмірі 10926,17 грн,
Разом з тим, починаючи з 05.08.2021 року позивач не вправі був нараховувати договірні проценти, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст. 625 ЦК України.
Із наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за договором № 101644728, вбачається, що 31.05.2021 відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 7400 грн.
У період з 31.05.2021 по 29.06.2021 ) щодня нараховується процент у розмірі 1, 7 % від тіла кредиту, які визначені п. 1.3. та п. 1.5.2. , кредитного договору, що станом на 29.06.2025 . становлять 3648, 20 грн.
Пролонгація на стандартних умовах відбулася 30.06.2021 за якої щодня протягом 60 днів нараховувалися проценти у розмірі 5,00 % від тіла кредиту, які визначені п. 2.3.1.2. та п.1.6. кредитного договору, що станом на 30.08.2021 становлять за розрахунком первісного кредитора 10775,31 грн. 
Починаючи з 30.08.2021 року позивач не вправі був нараховувати договірні проценти, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст. 625 ЦК України.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті комісій, суд зазначає наступне.
Частинами 1,3ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертоїстатті 42 Конституції Україниучасть у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому, держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
У наведених Керівних принципах для захисту інтересів споживачів визначено, що споживачі мають бути захищені від таких зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав у контрактах та незаконні умови кредитування продавцями.
Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗакономУкраїни «Про споживче кредитування»-10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статі12 Закону.
Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає ЗаконУкраїни «Про споживче кредитування»
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першоїстатті 1 Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування»загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону № 1734-VIII).
Постановою Правління Національного банку України від 11.02.2021 № 16затверджено Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно пункту 1 яких до загальної вартості кредиту для споживача можуть включатися комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб [комісії за розрахунково-касове обслуговування банку, у якому відкритий рахунок кредитодавця (під час зарахування коштів у рахунок погашення споживчого кредиту).
Проте, у спірному кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту позичальнику, та за які позивачем встановлена комісія.
Враховуючи що позивачем не зазначено та не надано суду доказів наявності, переліку послуг, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору позовна вимога про стягнення з відповідача комісії. необґрунтована та задоволенню не підлягає, оскільки в силу вимог частин першої, п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»такі умови договору про споживчий кредит є нікчемними та не породжують відповідних прав та обов`язків сторін.
Вимога про стягнення заборгованості по комісії у розмірі 1510 грн. задоволенню не підлягає 
Крім того, виходячи із наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором № 5010242 від 06.05.2021 судом встановлено, що відповідачем зараховано 600 грн.., на сплату комісії 
Позовні вимоги позивача є обґрунтованими лише в частині стягнення заборгованості в розмірі 4821,07 грн, а саме 5821,07 грн - 400 грн сума комісії за договором - 600 грн. списання комісії за розрахунком позивача) 
Також, виходячи із наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором № 101644728 від 31.05.2021 судом встановлено, що відповідачем сплачено 800 грн.., які зараховано кредитором на сплату комісії 
Позовні вимоги позивача є обґрунтованими лише в частині стягнення заборгованості в розмірі 13875,31 грн, а саме 15775,31 грн - 1100 грн сума комісії за договором - 800 грн. списання комісії за розрахунком позивача) 
Відповідно до положень статті 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 891, 05 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також, вбачається, що позивачем здійснені витрати пов`язані правничою правовою допомогою, які також підлягають розподілу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2024року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія ««Кредит-капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», акт наданих послуг (правової (правничої) допомоги детальний опис надання послуг.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом з відповідачки у визначеному позивачем розмірі. З огляду на подані представником ТОВ «Фінансова компанія ««Кредит-Капітал» процесуальні документи, доказове наповнення матеріалів справи та їх обсяг, враховуючи виконані роботи,принципи співмірності та розумності судових витрат,реальності адвокатських витрат, затрачений час, суд вважає,що обґрунтованими є витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями10,12,81,141,264,265,273, 280-289,352,354ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Кредит - капітал » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Кредит - капітал » заборгованість кредитним договором № № 5010242 від 06.05.2021 року у розмірі 4821, 07 грн., заборгованість за кредитним договором № 101644728 від 31.05.2021 у розмірі 13875,31 грн., у повернення сплаченого судового збору в розмірі 891, 05 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Позивач : товариство з обмеженою відповідальністю ««Кредит - капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Смаль- Стоцького, 1 корпус 28.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 

Суддя       Олена Предоляк