Справа № 510/1908/25
Провадження № 2/510/740/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

11.02.2026 р.  Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,
за участю: секретаря - Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, 

В С Т А Н О В И В:

Відповідач уточнені позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. 
Позивач на задоволенні уточнених позовних вимогах наполягала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала заяву. 
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Ухвалою суду від 13.10.2025р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 03.12.2025 року на 09:15 год.
Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що дідусю позивача - ОСОБА_3 , бабусі позивача - ОСОБА_4 та дядькові позивача - ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва № 176 про право власності на житло в рівних долях кожному, тобто по 1/3 частині кожному. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. 
Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Єдиними спадкоємцем першої черги після його смерті були: дружина - ОСОБА_4 та діти - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 . Інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині не було. У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, його дружина ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі її заяви нотаріусом була заведена спадкова справа № 341/10. А його діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулись із заявами про відмову від спадщини. 
Таким чином, бабуся позивача - ОСОБА_4 після смерті чоловіка - ОСОБА_3 прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини квартири та не заявила про відмову від неї . Однак, за життя вона не встигла оформити спадщину юридично. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 (1/3 частина належала їй на підставі свідоцтва про право власності, 1/3 частину прийняла після смерті чоловіка.)
На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядилась належним їй майном, заповіт не залишила. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Єдиними спадкоємцями першої черги після її смерті були її діти: ОСОБА_1 (дядько позивача), ОСОБА_6 ( батько позивача). 
У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, батько позивача - ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі його заяви нотаріусом була заведена спадкова справа № 119/12. Син спадкодавця ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини, проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , про що свідчить відмітка в будинковій книзі, тобто прийняв спадщину шляхом проживання із померлим на час відкриття спадщини. 
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину у вигляді 2/3 частини квартири (тобто по 1/3 частині кожному) та не заявили про відмову від неї . Однак, за життя вони не встигли оформити спадщину юридично. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яку він прийняв після смерті матері ОСОБА_4 )
На випадок смерті ОСОБА_6 не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому, спадкоємство здійснюється за законом. Єдиними спадкоємцем першої черги після його смерті були: відповідач ОСОБА_2 (дружина) та його донька - позивач ОСОБА_1 .
У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, після смерті батька, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі її заяви нотаріусом була заведена спадкова справа № 217/18.
Дружина спадкодавця – відповідач ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , про що свідчить довідка Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 22.05.2025р., проте вона на спадщину не претендує та не заперечує щоб спадщину оформила позивач на своє ім`я. 
Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову. 
Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого батька та вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують. 
Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. 
Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). 
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Як було встановлено судом, після померлого ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина та не заявила про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку вона прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та кожному відійшло по 1/3 частини квартири. 
Після смерті ОСОБА_6 спадщину у вигляді 1/3 частини квартири в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, прийняла його донька – позивач ОСОБА_1 . 
Однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки в наданих державному нотаріусу після померлого батька були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовану постанову, у зв`язку із чим позивач була вимушена звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав.
У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом однак, з незалежних від нього причин він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказані об`єкти спадкового майна, у зв`язку із чим був вимушений звернутися за захистом прав та інтересів до суду.
З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.
Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд 

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно -  задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя     І.Д. Бошков