ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/1179/26
провадження № 2/753/5124/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді - Лужецької О.Р.,
при секретарі - Григораш Н.М.,
за участю: 
представника позивача Вегери А.С.,
представника відповідача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференії),
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. 
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.03.2021 ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до умов якої відповідач погодила наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000 грн. (п.1.2. Договору); кредитний ліміт було збільшено до 105000,00 грн.; тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка: 42 % відсотків річних (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору).
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". 
На підставі укладеного Договору Відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 02/25, тип -"Універсальна". Згодом Відповідач додатково отримала кредитну картку номер - НОМЕР_2 , строк дії - 01/23, тип - Картка "Універсальна" та кредитну картку номер - НОМЕР_3 , строк дії - 01/27, тип - Картка "Універсальна".
Позивач виконав умови договору та надав Відповідачу кредитну картки, кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку.
Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконала та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 125,26 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 42629,56 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 10496,70 грн.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.02.2026 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
03.03.2026 року представник відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково. Зазначив, що Заява про приєднання не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру процентної ставки, умовами заяви (договору) не було передбачено права банку нараховувати проценти. Вказав, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» (кредитний договір №бн від 26.03.2021). Не зовсім зрозуміло, якими саме умовами Договору користувався Відповідач, які саме картки отримував. У матеріалах справи відсутні докази видачі зазначених платіжних карток Відповідачу. Не погоджуючись з розрахунками заборгованості послався на те, що заборгованість заявлена за простроченими відсотками, однак вимоги позивача фактично стосуються застосування відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, що у період дії воєнного стану є неправомірним. Зазначив, що всі суми, що стягувалися банком з позичальника в межах погашення заборгованості по відсотках за користування кредитним лімітом мають бути зараховані на погашення тіла кредиту. Відтак, відповідно до виписки заборгованість складає 3269,91 грн. просив суд позовні вимоги задовольнити частково, з підстав та у розмірі, зазначених у відзиві на позовну заяву.

12.03.2026 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник наполягав на задоволенні позовних вимог.
17.03.2026 року представник відповідач подав до суду письмові пояснення, в яких просив суд позовні вимоги задовольнити частково, з підстав та у розмірі, зазначених у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що заборгованість складає 3269,91 грн.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.
В судовому засіданні представник відповідача частково заперечував щодо задоволення позовних вимог.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.03.2021 року ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до умов якої відповідач погодила наступні умови кредитування: найменування кредитодавця - АТ КБ ПРИВАТБАНК» (п.1.1.); тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50000 грн., тип кредитної карти: Картка «Універсальна», строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка: 42 % відсотків річних (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору) (а.с.33-37).
Отже, в Заяві від 26.03.2021 року в пункті 1.3. визначено процентну ставку для картки «Універсальна» 42,0% річних. Тип процентної ставки - фіксований.
За умовами Заяви від 26.03.2021 року ОСОБА_1 , яка діє на підставі власного волевиявлення, згідно статті 634 ЦК України, підписанням цієї заяви приєднується до, зокрема, Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщенні в мережі Інтернет за наведеним посиланням в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Із наданої позивачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг убачається, що така підписана ОСОБА_1 в електронній формі 26.03.2021 року о 10:46:45 год. 
Окрім анкети-заяви, 26.03.2021 року ОСОБА_1 підписала Інформацію про умови кредитування, в якій визначено умови кредитування, в тому числі і розмір процентної ставки за відповідною умовою кредитування - 42 % річних (а.с.38-39).
Відповідно до довідки, наданої позивачем, убачається, що відповідачці видано такі кредитні картки: 26 березня 2021 року - картку «Універсальна» номер № НОМЕР_1 строком дії до 02/25; 06 квітня 2023 - картку «Універсальна» номер НОМЕР_2 , строком дії до 01/23; 06 квітня 2023 року - картку «Універсальна» номер № НОМЕР_3 , строком дії до 01/27 (а.с.32).
Отже, судом установлено, що платіжна картка «Універсальна» номер № НОМЕР_1 видана ОСОБА_1 26.03.2021 року, тобто в день підписання заяви приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
Згідно даних довідки про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , убачається, що старт карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснено 26.03.2021 року, тобто в день видачі цієї кредитної картки. Надалі здійснювались такі зміни кредитного ліміту на картці:
- 26.03.2021 встановлення кредитного ліміту - 13 000,00 грн.,
- 26.03.2021 зменшення кредитного ліміту - 13 000,00 грн.,
- 17.04.2023 збільшення кредитного ліміту - 23 000,00 грн.,
- 24.07.2023 збільшення кредитного ліміту - 33 000,00 грн.,
- 06.11.2023 збільшення кредитного ліміту - 105 000,00 грн.,
- 01.11.2024 зменшення кредитного ліміту - 105 000,00 грн.,
- 07.01.2025 зменшення кредитного ліміту - 42 000,00 грн.,
- 26.02.2025 зменшення кредитного ліміту - 41 250,00 грн.,
- 02.06.2025 зменшення кредитного ліміту - 0,00 грн (а.с.31).
В матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку відповідача, з якої вбачається фактичне використання коштів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором від 26.03.2021 року.
З матеріалів справи вбачається, що позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Позивачем, правильність якого перевірена судом, станом на 15.10.2025 року заборгованість Відповідача за кредитним договором №б/н від 26.03.2021 складає 53 125,26 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 42629,56 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 10496,70 грн (а.с.12-17).
Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на відсутність погодження між сторонами умов кредитування, зокрема, щод розміру процентної ставки. Не погодився з розрахунком заборгованості за кредитним договором.
Суд відхиляє посиланнями представника відповідача, які викладеними у відзиві на позовну заяву, з огляду на наступне.
На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору АТ КБ «Приватбанк» надано, зокрема, заяву про приєднання до умов та правил надання послуг, паспорт споживчого кредиту (Інформація про умови кредитування).
Верховний Суд у постанові від 26 грудня 2019 року по справі № 467/555/19 вказав: «враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору».
Як установлено вище, відповідачем особисто підписано вказані документи, які містять усі істотні умови кредитування та розмір процентної ставки за користування кредитними коштами. Вказане свідчить, що відповідач належним чином була ознайомлена з умовами надання кредитних коштів та погодилась із ними.
На підтвердження заявлених вимог АТ КБ «Приватбанк» надало суду виписку по рахунку за кредитним договором, з якого вбачається, що відповідач активно використовувала надану кредитну картку для здійснення розрахунків, оплату товарів та послуг, що вказує на зрозумілість та прийняття нею умов договору.
Відповідач не заперечувала факт користування нею кредитною карткою та достовірність даних, які відображені у виписці з її рахунку. Відповідач не спростовувала підписання нею Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 26.03.2021 та Інформації про умови кредитування від від 26.03.2021, а також погодження нею умов кредитування. 
Відповідачем кредитний договір у встановленому законом порядку не оспорювався та не визнавався недійсним.
Звертаючись до суду із позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» надано усі необхідні докази на підтвердження факту укладення між сторонами кредитного договору та існування у відповдіача заборгованості внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків по сплаті кредиту.
Твердження представника відповідача щодо відсутності у матеріалах справи доказів домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, суд відхиляє, оскільки відповідач була ознайомлена із умовами кредитування, типом кредитної лінії, відсотковими ставками, що підтверджується особистим підписом відповідача у заяві про приєднання до умов та правил та паспорті споживчого кредиту. 
Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань.
Дані, відображені у розрахунку заборгованості узгоджуються із умовами кредитного договору №б\н від 26.03.2021 та відповідають вказаній виписці, яка є первинним бухгалтерським документом, а отже, є належним доказом на підтвердження наявності та розміру заборгованості за кредитом та процентами.
В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наданий АТ КБ «Приватбанк» розрахунок заборгованості та виписку по договору.
Разом з тим, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача стосовно поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договром, зокрема в частині заборгованості за відсотками, оскільки маючи сумніви щодо вказаного розрахунку як доказу, не погоджуючись із розміром заборгованості та порядком її визначення відповідач не був позбавлений можливості надати свої докази на спростування даних такого розрахунку та суми заборгованості, або ж звернутись до суду із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, однак таким правом не скористався.
Отже, належних доказів невірності, наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи. Крім того відповідач не зверталась до суду з клопотанням про призначення відповідної судово-економічної експертизи.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суд дав оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.
Такі висновки наведені, у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. 
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. 
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів.
Судом надана правова оцінка твердженням та посиланням представника відповідача, у зв`язку із чим суд не приймає їх до уваги, оскільки обставини, на які він посилався як на підставу своїх заперечень щодо позовних вимог не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, враховуючи, що відповідачем порушувалося зобов`язання з повернення коштів та сплати процентів за користування ними, що встановлені умовами договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до  ОСОБА_1 ,про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,  АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.03.2021 у розмірі 53 126,26 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 42629,56 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 10496,70 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,  АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 422,40 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА