П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 квітня 2026 року  місто Київ
справа № 757/42929/24-ц
провадження № 22-ц/824/1183/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д.,Стрижеуса А.М.,

сторони:
позивач - ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» 
відповідач - ОСОБА_1 

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС», подану представником - адвокатом Косяк Наталією Вікторівною,
на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Григоренко І.В.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період часу з грудня 2023 року по серпень 2024 року у розмірі 7 872,30 грн., з яких: 7 580,45 грн. - основний борг; 201,88 грн. - інфляційна складова боргу; 89,97 грн. - 3% річних, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 (гараж НОМЕР_1 ) в будинку АДРЕСА_1 . ТОВ «КУЖЕ «НОВОСЕРВІС», як обслуговуюча організація надає послуги з утримання будинків та його прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги власникам квартир, нежитлових приміщень та машиномісць по АДРЕСА_2 . Відповідач отримував послуги з утримання машиномісця, яке знаходиться у підземному паркінгу, проте зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги у повному обсязі виконані не були, у зв`язку із чим, за період часу з грудня 2023 року по серпень 2024 року утворилася заборгованість з утримання підземного паркінгу у розмірі 7 580,45 грн. Також за період часу з 01 грудня 2023 року по 26 серпня 2024 року позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 201,88 грн. та 3% річних у розмірі 89,97 грн., що разом із сумою заборгованості становить 7 872,30 грн. 
Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2025 року позов ТОВ «КУЖЕ «НОВОСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КУЖЕ «НОВОСЕРВІС» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період часу з грудня 2023 року по серпень 2024 року у розмірі 7 872, 30 грн., з яких: 7 580, 45 грн. - основний борг; 201, 88 грн. - інфляційна складова боргу; 89, 97 грн. - три проценти річних.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КУЖЕ «НОВОСЕРВІС» 3028 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 2 000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі ТОВ «КУЖЕ «НОВОСЕРВІС» зазначає, що оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу , посилаючись на порушення норм процесуального й неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн..
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, можливо виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд не має право вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи. Також було надано всі докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. 
Можливістю подати відзив сторона відповідача не скористалась.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 1 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 2 квітня 2026 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, відсутності її складності, а також відсутності впливу результату розгляду на репутацію сторін чи наявності публічного інтересу, заявлений розмір судових витрат не є повністю обґрунтованим і пропорційним, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість їх часткового відшкодування, стягнувши з відповідача на користь позивача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів переглядає заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2025 року лише в частині його оскарження та погоджується з висновком суду в цій частині, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. 1, 3 та 4 ст.137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, при цьому їх розмір має бути співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч. 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є такі витрати обґрунтованими та пропорційними до предмета спору.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги від 1 червня 2024 року та акт № 44/03 приймання-передачі послуг, відповідно до якого адвокатом виконано роботи загальною тривалістю 7 годин на суму 12 000 грн.
Згідно з п.7.1 договору даний договір укладений на строк до 31 грудня 2024 року та набирає чинності з моменту його підписання.
Відповідно до акту № 44/03 приймання -передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги 1 червня 2024 року, адвокат надав, а клієнт прийняв адвокатські послуги: ознайомлення з матеріалами наданими позивачем щодо заборгованості ОСОБА_1 , в тому числі доказами - 1 год.; формування правової позиції з метою захисту порушених прав позивача щодо позовної заяви про стягнення заборгованості до Печерського районного суду м.Києва - 1 год.; складання позовної заяви про стягнення заборгованості - 3 год.; формування належним чином оформлених пакетів документів та виготовлення копій для позовної заяви про стягнення заборгованості з урахуванням наявності світла та інтернету у робочий час, надання документів через канцелярію суду - 2 год. Загальна вартість послуг складає 12000 грн. Сторони підтверджують, що адвокат надав, на умовах та в поряду, визначеного договором, послуги з надання професійної (правничої) допомоги в повному обсязі. Сторони претензій одна до одної не мають.
Колегія суддів погоджується з тим, що зазначені документи підтверджують факт надання правничої допомоги та її вартість. Водночас, відповідно до правової природи інституту судових витрат, їх відшкодування іншою стороною не є автоматичним та здійснюється з урахуванням критеріїв розумності, необхідності та співмірності.
Суд першої інстанції, дослідивши характер спірних правовідносин, обґрунтовано встановив, що позовна заява має типовий характер та не потребувала складного правового аналізу або значного обсягу доказування. Предмет спору обмежувався стягненням заборгованості за житлово-комунальні послуги, що підтверджується стандартним набором письмових доказів.
Крім того, обсяг виконаних адвокатом робіт, зазначений в акті, не свідчить про наявність підвищеної складності справи або виконання унікальних чи складних процесуальних дій. Складання позовної заяви у справах цієї категорії є типовою юридичною послугою, що не потребує значного часу.
Також, виходячи з матерів справи вбачається, що ціна позову становить 7 872,30 грн, тоді як заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн перевищують суму основних позовних вимог, що саме по собі свідчить про їх непропорційність предмету спору.
Київський апеляційний суд також враховує, що справа не є складною, має типовий характер, не потребувала значного обсягу юридичної роботи, а її розгляд не пов`язаний із значним публічним інтересом чи впливом на репутацію сторін. Ціна позову є незначною, а характер спору - стандартним для категорії справ про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у суду повноважень зменшувати розмір витрат без відповідного клопотання іншої сторони, колегія суддів зазначає, що такі доводи ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права.
З аналізу ст.ст. 137 та 141 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний оцінити співмірність витрат незалежно від позиції сторін, оскільки забезпечення справедливого балансу між сторонами та недопущення покладення надмірного фінансового тягаря є складовою принципу справедливого судового розгляду.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.
З урахуванням конкретних обставин справи, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. 
За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд апеляційної інстанції встановив, що предмет спору в цій справі не є складним і характер вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній, не є складними та не можуть займати значних витрат часу на їх виготовлення і побудову правової позиції професіоналом в галузі права. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
Отже, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВІС», подану представником - адвокатом Косяк Наталією Вікторівною, залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 3 лютого 2025 рокув оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус