Справа № 346/3263/25 
Провадження № 3/346/7/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого – судді Коваленка Д.С., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До суду, надійшов протокол серії: ЕПР1 № 362722 та протокол серії ЕПР 1 № 362710 від 15 червня 2025 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та статтею 124 КУпАП, з матеріалами.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2025 року, з метою практичної реалізації положень частини 2 статті 36 КУпАП, розгляд вказаних справ про адміністративні правопорушення вирішено розглядати в об`єднаному провадженні.
Аргументи Держави Україна в особі поліцейського, який склав протокол полягали у тому, що 15 червня 2025 року о 18 годині 30 хвилин, в с. П`ядики, вул. Кринички, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом доставлення ТЗ на арешт майданчик в м. Коломия, вул. Горбаша,8, чим порушив п.2.5 ПДР, а за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП. Разом з цим, 15 червня 2025 року о 18 годині 30 хвилин в у с. П`ядики, вул. Кринички, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив з`їзд у кювет. У наслідок чого, автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Тілесні ушкодження отримані згідно довідки, чим порушив п.12.1. ПДР. А за це передбачена адміністративна відповідальність статтею 124 КУпАП.
Аргументи ОСОБА_1 та його захисника. 13.06.2025 року ОСОБА_1 лежав у лікарні, у нього стент на сердці у зв`язку із чим йому пити не можна. Працівники поліції сказали продути технічний засіб для визначення стану алкогольного сп`яніння, він відмовився, оскільки він 3 рази дув і знає, що то таке. Він сказав, що згідний здати кров на алкоголь, а працівники поліції ствердили, що не мають на це часу. Також його захисник вказував, що у лікарні ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а просив аби замість Драгера була здана кров, однак йому відмовили, що є грубим порушенням інструкції. Акт огляду та направлення є неналежними доказами, у зв`язку із чим просили ч.1 ст.130 закрити у зв`язку відсутністю складу події, а ст. 124 за строками притягнення до відповідальності.

Оцінка суду.
(щодо правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП)
15 червня 2025 року о 18 годині 30 хвилин, в с. П`ядики, вул. Кринички, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився (протокол - а.с.1; диск, з аудіовідеозаписом події - а.с.8; Акт огляду на стан сп`яніння - а.с.4; направлення на огяд - а.с.5; пояснення ОСОБА_1 , який підтвердив, що керував транспортним засобом у день і час, вказаний у протоколі).
При цьому суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 251 КУпАП, і протокол, і аудіо-відеозапис події, і Акт, і направлення є самостійними, і окремими доказами, які суд оцінив, як кожен з них окремо, так і у їх сукупності, які узгоджуються між собою.
Суд не має жодних сумнівів у тому, що вказаним автомобілем, в зазначений у протоколі день і час, керував саме ОСОБА_1 , оскільки він підтвердив це у судовому засідання, після роз`яснення судом його прав, у тому числі й права мовчати (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться у диску, з аудіо-відеозаписом події- а.с.7).
З аудіовідеозапису також вбачається, як під`їжджає машина швидкої медичної допомоги, в якій знаходився ОСОБА_1 і працівник поліції оголосив йому, що ведеться відеофіксація та повідомляє, що він заїхав у кювет, після чого задав запитання чи у ОСОБА_1 є посвідчення водія. У зв`язку із чим ОСОБА_1 надав відповідь, що все залишилось в машині. Після чого його завели до лікарні та через деякий час працівник поліції запропонував ОСОБА_1 у зв`язку із ДТП пройти тест за допомогою Алкофор 507 для визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки зазначив, що п`є таблетки. Тоді працівник поліції запропонував пройти огляд в медичному закладі, на що останній погодився і вказав, що буде здавати кров. Працівник поліції вказав, що чує запах алкоголю з порожнини рота та повторно задав запитання чи буде ОСОБА_1 проходити обстеження в лікарні, на що ОСОБА_1 погодився. Після чого лікар вказав, що потрібно щоб ОСОБА_2 пройшов огляд та роз`яснив йому, що огляд складається з двох частин, а саме огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та відбір крові на аналіз, і що ці дві частини обов`язкові. Однак ОСОБА_1 відмовлявся проходити огляд за допомогою приладу "Драгер". Після чого йому було роз`яснення, що обстеження буде вважатись недійсним, якщо тільки здати кров та у разі відмови від проходження огляду за вказаною процедурою, що складається з двох частин, буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 повторно відмовився від цього (дані обставини підтверджуються фактичними даними саме із таким змістом, оскільки вони містяться: у протоколі – а.с.1 та диску, з аудіо-відеозаписом події - а.с.8).
Оцінка суду щодо правопорушення. 
Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.
Зокрема частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є адміністративним правопорушенням.
Названі положення узгоджуються із положеннями пункту 2.5. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом - Правила дорожнього руху) якими встановлений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з цим суд враховує і застосовує положення статті 266 КУпАП за якими: особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (частина 1); огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина 2); проведення огляду на стан сп`яніння здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 6).
Тому суд враховує та застосовує і положення "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 за якими: огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2); огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом (пункт 3); результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 5); водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6).
А враховуючи вказані положення суд враховує і застосовує також положення "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яка затверджена спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року за №1452/735, за якими, ознаками алкогольного сп`яніння є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість(пункт 4 Розділу І); у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 3 Розділу І); проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (пункт 7 Розділу ІІІ).
Разом з цим, суд враховує та застосовує положення пункту 6 Розділу Х "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої Наказом МВС України за №1395 від 07 листопада 2015 року за якими, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
І з урахуванням вказаних вище нормативно-правових положень, суд відзначає, що встановлені ним обставини (що вказані вище і які підтверджуються оціненими судом доказами, у їх сукупності) прямо вказують на те, що ОСОБА_1 15 червня 2025 року о 18 годині 30 хвилини, дійсно керував транспортним засобом, що вказаний у протоколі, з ознаками алкогольного сп`яніння; поліцейський встановив наявність у нього запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів, про що зазначив у направленні на огляд, Акті огляду та протоколі; поліцейський запропонував пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я (який дійсно був найближчим) однак останній дійсно фактично відмовився від проходження огляду за встановленою процедурою, а вимагав тільки здати кров; під час спілкування, поліцейський застосував технічний засіб аудіо-відеозапису, матеріали якого у вигляді аудіо-відеозапису долучено до протоколу, і цим записом зафіксовано фактичну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
А за таких обставин суд погоджується із тим, що 15 червня 2025 року, ОСОБА_1 , дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, і саме він винний у його вчиненні.
І через це суд не приймає, як належні доводи захиснкиа про те, що його клієнт не відмовлявся від проходження огяду на стан сп`яніння, і що була порушена процедура огляду на стан сп`яніння, передбачена вказаною вище інстуркцією.

Оцінка суду
(щодо правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП).
Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.
При цьому суд враховує, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).
Так, положеннями статті 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є адміністративним правопорушенням.
І суд одразу констатує, що йому не надано доказів того, що у діяннях ОСОБА_1 мало місце порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим статтею 124 КУпАП. Оскільки згідно схеми місця ДТП від 15 червня 2025 року, механічні ушкодження отримав тільки транспортний засіб ОСОБА_1 бо він з`їхав в кювет, що також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. А доказів того, що він пошкодив будь-які інші транспортні засоби, вантажі, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно, поліцейським не надано (а.с.14-19).
Відповідальність за статтею 124 КУпАП не може наставати, якщо людина пошкоджує тільки своє майно, позаяк в силу положень частини 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. А отже, і пошкоджувати його чи навіть знищувати. 
А за таких обставин суд констатує, що в діянні ОСОБА_1 , вчиненого ним 15 червня 2025 року, відсутній склад правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.
Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, в діяннях ОСОБА_1 , вчиненого ним 15 червня 2025 року, провадження у справі щодо нього слід закрити.

Оцінка суду
(щодо покарання)
Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. А тому, він підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах. 
На виконання положень статті 33 КУпАП (якими передбачено перелік обставин, що враховуються при накладенні адміністративного стягнення) суд констатує, що за своїм характером, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, з огляду на його об`єкт, суд вважає тяжким і небезпечним (але таким, що на щастя не мало наслідків у формі порушення прав чи свобод інших людей); ОСОБА_1 до кримінальної чи адміністративної відповідальності, до цього випадку, дійсно не притягувався; суд також має докази його віку, статі, місця проживання. 
Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, являє собою тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає 17000 гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до положень частини 1 статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, врахувавши усі обставини для вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 , стягнення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд вважає, що накладення на нього штрафу у розмірі 17000 гривень, разом з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік буде достатньою і адекватною мірою відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Разом з цим, відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, в силу положень частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з ОСОБА_1 слід стягнути ще й 665 гривень 60 копійок у якості судового збору.
Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 124, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) винуватим у вчиненні ним 15 червня 2025 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, на користь Держави Україна (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Копію постанови направити ОСОБА_1 .
Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.
Судовий збір має бути сплачений на наступний робочий день, після набрання цією постановою законної сили. Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання нею законної сили, з урахуванням строків для сплати судового збору. Для недопущення звернення цієї постанови до примусового виконання, слід надати до апарату Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області документи, що підтвердять сплату ним судового збору у розмірі, за реквізитами та у строки, що передбачені цією постановою.

Суддя: 	Коваленко Д. С.