ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2026 року	справа № 380/17825/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії
-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея 10 м. Львів 79016) (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796, 1,115;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.03.2025 індексацію пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 12236,71 грн на коефіцієнти збільшення, у розмірі 1,0796, 1,115
В обґрунтування позову зазначила, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримуєте пенсію, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з урахуванням даних про стаж та заробіток. Згідно матеріалів пенсійної справи слідує, що відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки – 12236,71 грн.
Позивачка звернулася до відповідача із заявою, в якій просила провести індексацію пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (2020-2022 роки) на коефіцієнти збільшення 1,0796 та 1,115, однак, відповідач листом від 31.07.2025 повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії.
Ухвалою суду від 05.09.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році” затверджено Порядок проведення пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Пунктом 5 Порядку № 124 передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку. Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. З огляду на приписи пункту 5 Порядку 124, у 2019 році при перерахунку пенсії застосовувався показник середньої заробітної плати станом на 01.10.2017, який складав 3764,40 грн. Він підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,17, визначений пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124. З урахуванням цього, при перерахунку пенсії у 2019 році застосовувався показник середньої заробітної плати 4404,35 грн (3764,40 x 1,17). Відповідно до підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 “Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році” установлено, що у 2020 році перерахунок пенсії згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11. Отже, при перерахунку пенсії у 2020 році застосовувався показник середньої заробітної плати 4888,83 грн. (3764,40 x 1,17 x 1,11). Отже, розрахований з метою індексації пенсії показник середньої заробітної плати у 2021 році становив 5426,60 грн. (3764,40 x 1,17 x 1,11 x 1,11). Повідомив, що ОСОБА_1 з 12.023.2023 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Середньомісячний заробіток, за три попередні роки з 2017 року для обчислення пенсії (з урахування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки становить 3764,40 грн, з 01.01.2025 величину середнього заробітку збільшено на коефіцієнт 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115, який становить 8913,83 грн.
Середня заробітна плата (дохід), з якої сплачено страхові внески за три попередні роки 2020-2022 для призначення пенсій у 2023 становила 12236,71 грн (отже з 01.03.2025 СЗП – 12236,71 грн х 1,0345=12658,88 грн). середньомісячний заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 становить 18836,29 грн (12658,88 х 1,48799, де 12658,88 – середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник заробітної плати за три попередні роки 2020-2022). ОСОБА_1 автоматизовано проведено перерахунок пенсії «індексація заробітку» з 01.03.2024, 01.03.2025. Загальна пенсійна виплата з 01.03.2024 становила 7589,19 грн, з 01.03.2025 становила 7840,35 грн. Просив відмовити у задоволенні позову.
Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 з 12.03.2023 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Пенсійну виплату ОСОБА_1 обчислено від страхового стажу 42 роки 6 місяців 22 дні та заробітної плати, обчисленої згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період роботи з 01.07.2000 по 31.05.2025 (коефіцієнт заробітку – 1,48799).
ОСОБА_1 автоматизовано проведено перерахунок пенсії з 01.03.2024 та з 01.03.2025.
Як слідує з долучених до справи розрахунків, відповідачем з 01.03.2025 проведено перерахунок пенсії позивачки у зв`язку з індексацією заробітку відповідно до Постанови № 209 із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески 12658,888 грн (12236,71 х 1,03450).
Кабінетом Міністрів України було прийнято низку постанов, якими встановлювалися коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати для проведення індексації пенсій:
- постановою від 22 лютого 2021 року № 127 – коефіцієнт 1,11 з 01 березня 2021 року;
- постановою від 16 лютого 2022 року № 118 – коефіцієнт 1,14 з 01 березня 2022 року;
- постановою від 24 лютого 2023 року № 168 – коефіцієнт 1,197 з 01 березня 2023 року;
- постановою від 23 лютого 2024 року № 185 – коефіцієнт 1,0796 з 01 березня 2024 року;
- постановою від 25 лютого 2025 року № 209 – коефіцієнт 1,115 з 01 березня 2025 року.
Позивачка 17.07.2025 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку та індексації його пенсії шляхом послідовного застосування зазначених коефіцієнтів (1,0796 та 1,115) до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні.
Листом від 31.07.2025 № 15257-16030/В-52/В-1300/25 відповідач повідомив про те, що оскільки на час проведення індексації пенсії з 01.03.2024 показник середньої заробітної плати, з якого була обчислена пенсія позивачки, становив 12236,71 грн (показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки) пенсійна виплата індексації не підлягала.
Тому встановлено щомісячну доплату з 01.03.2024 – 100 грн відповідно до Постанови № 185. З 01.03.2025 проведено перерахунок пенсії позивачки у зв`язку з індексацією заробітку відповідно до Постанови № 209 із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески 12658,88 грн (12236,71 грн х 1,0345). 
Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулася до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд керується таким.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Стаття 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення, яке має забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV (далі – Закон № 1058). 
Стаття 40 Закону № 1058 визначає порядок обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. 
Частина друга статті 40 встановлює, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де Зс – середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Частина друга статті 42 Закону № 1058 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та проведення щорічних індексацій) передбачає: “Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. 
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. 
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України”.
Механізм проведення такого перерахунку деталізовано Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 (далі – Порядок № 124).
Пункт 1 Порядку № 124 визначає, що цим Порядком визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. 
Пункти 2 та 3 Порядку № 124 визначають, які саме пенсії підлягають перерахунку, і пенсія позивача, призначена у 2020 році відповідно до Закону № 1058, підпадає під дію цього Порядку. Пункт 5 Порядку № 124 (на який посилається відповідач) встановлював у 2019 році: “перерахунок пенсій проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт. Кожен наступний перерахунок проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати”.
Ключовим питанням у даній справі є те, чи підлягає індексації відповідно до щорічних коефіцієнтів, встановлених Кабінетом Міністрів України, саме той показник середньої заробітної плати, який був фактично застосований при призначенні пенсії позивачці у 2023 році.
У постанові від 16 квітня 2025 року у справі № 200/5836/24 Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо порядку індексації пенсій, призначених у 2019-2023 роках.
Верховний Суд у зазначеній постанові, аналізуючи положення частини другої статті 42 Закону № 1058 та Порядку № 124, дійшов висновку, що при індексації пенсій, призначених після 01 січня 2018 року (зокрема, у 2019, 2020, 2021 роках тощо) із застосуванням показника середньої заробітної плати за три попередні роки (наприклад, 2016-2018, 2017-2019, 2018-2020 тощо), коефіцієнти збільшення, встановлені Кабінетом Міністрів України для проведення щорічної індексації з 01 березня, мають застосовуватися саме до того показника середньої заробітної плати, який був фактично врахований при призначенні (попередньому перерахунку) конкретної пенсії.
Верховний Суд вказав, що підхід Пенсійного фонду України, за яким для всіх пенсій (незалежно від року призначення та застосованого показника середньої заробітної плати) індексується лише усереднений показник станом на 01.10.2017 (3764,40 гривень), є таким, що не відповідає меті та змісту статті 42 Закону № 1058 та призводить до необґрунтованого заниження розміру індексації для пенсій, призначених із застосуванням вищих показників середньої заробітної плати.
Отже, відповідно до висновків Верховного Суду у справі № 200/5836/24, при проведенні індексації пенсії позивачці з 01 березня 2025 року відповідач мав застосувати коефіцієнти збільшення, встановлені постановами Кабінету Міністрів України № 127, № 118, № 168 та № 185, № 209 саме до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роках, який був врахований при призначенні позивачу пенсії у 2023 році.
Відповідач у своєму відзиві визнає, що застосовував інший підхід, а саме застосовував інші коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески. Такі дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать висновкам Верховного Суду.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, відмова відповідача у проведенні індексації пенсії позивача шляхом застосування коефіцієнтів збільшення до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роках відповідно до Постанови № 185 та Постанови № 209 є протиправною. 
За вказаних обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, з метою повного та ефективного захисту прав позивачки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, з огляду на те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги немайнового характеру, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду із цим позовом судовий збір у розмірі 986,44 грн.
Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796, 1,115;
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.03.2025 індексацію пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 12236,71 грн із застосуванням коефіцієнтів збільшення, у розмірі 1,0796, 1,115.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) грн 44 коп сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 : ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України (79046 місто Львів вулиця Митрополита Андрея 10, код ЄДРПОУ 13814885)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур