ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року	Львів	Справа №158/128/26 пров. №А/857/9751/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді Мандзія О.П.,
Суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я., 
за участю секретаря судового засідання Гепфель А.А.,

від відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 січня 2026 року у справі № 158/128/26 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування рішення, -

суддя в 1-й інстанції Костюкевич О.К.,
дата ухвалення рішення 27.01.2026,
місце ухвалення рішення м. Ківерці,
дата складання повного тексту судового рішення 27.01.2026,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі – апелянт, відповідач), про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.01.2026 начальником СРПП ВП № 1 (Ківерці) Луцького РУП майором поліції Прокопчуком Ю.А. було винесено постанову серії ББА №344689 від 06.01.2026, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 1190 грн.
Відповідно до постанови серії ББА №344689 від 06.01.2026 на а/д Т-0309 м. Ківерці-с. Борохів, ОСОБА_2 керував автомобілем TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 в якому забруднений задній номерний знак, що не дає змогу чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, а також відсутній поліс цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.9 (в), 2.1 (ґ) ПДР України.
Вказує, що він не керував т/з із забрудненим номерним знаком, як це зазначено в оскаржуваній постанові. Працівник поліції не надав водію ОСОБА_2 жодного належного доказу, який би підтверджував факт неможливості чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів.
Крім цього, працівники поліції не здійснювали його зупинку в розумінні норм статті 35 Закону України «Про національну поліцію». Автомобіль TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 стояв на узбіччі дороги з увімкненою аварійною сигналізацією, не порушуючи ПДР України.
Разом з тим, 06.01.2026 начальником СРПП ВП № 1 (Ківерці) Луцького РУП майором поліції Прокопчуком Ю.А. було винесено постанову серії ББА № 344690 від 06.01.2026, згідно із якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 680,00 грн.
Відповідно до постанови серії ББА № 344690 від 06.01.2026 ОСОБА_2 , як посадова особа, виконуючи обов`язки механіка, здійснив випуск на лінію транспортного засобу TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 в якому відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.п. 1.5 ПДР України, Закон України «Про автомобільний транспорт» (стаття 34).
Зазначено, що станом на 06.01.2026 позивач ОСОБА_2 обіймав посаду начальника транспортної дільниці Ківерцівської транспортної дільниці Ківерцівського надлісництва, що підтверджується наказом ДП «Ліси України» Філія «Поліський лісовий офіс» «№ 1562-к від 07.11.2025, а тому не несе відповідальності за випускна лінію саме т/з в якому відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
З позиції позивача, відповідні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконними, необґрунтованими, прийняті без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та дослідження доказів, є такими, що підлягають скасуванню через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, а тому просив скасувати оскаржувані постанови та стягнути із відповідача судові витрати пов`язані із розглядом справи.
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.01.2026 у справі №158/128/26 позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення задоволено частково. Скасовано постанову серії ББА №344690 від 06.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 128 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення, а справу про адміністративне правопорушення - закрито. Змінено захід стягнення накладеного на ОСОБА_2 , постановою серії ББА №344689 від 06.01.2026, за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121-3, частиною 1 статті 126 КУпАП (за правилами частини 2 статті 36 КУпАП), із штрафу в розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок на штраф в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 коп., за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП - закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Волинській області в дохід держави - 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Національної поліції у Волинській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм як процесуального, так і матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги в частині порушення приписів ч. 1 ст. 128 КУпАП зазначено, що висновки суду першої інстанції спростовуються пред`явленим позивачем для працівників поліції подорожнім листом службового легкового автомобіля №1676 від 06.01.2026, згідно якого ОСОБА_3 є відповідальною особою за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів ДП «Ліси України».
Більше того, ОСОБА_2 зазначив працівникам поліції, що виконує обов`язки механіка (відповідальної особи) в ДП «Ліси України», що зафіксовано на нагрудну боді камеру поліцейського (запис о 09:09:19).
Разом з тим, позивачем додано до позовної заяви посадову інструкцію, згідно якої саме начальник транспортної дільниці забезпечує своєчасне безпечне транспортне обслуговування у транспортній дільниці, технічно-справний стан та безпечну експлуатацію автотранспортних засобів та інших видів транспорту.
Частина 1 ст. 128 КУпАП забороняє випуск на лінію транспортних засобів, зокрема без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).
При цьому, суб`єкт правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП є спеціальним, ним може бути посадова особа, відповідальна за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, а також громадянин - суб`єкт господарської діяльності.
Докази у даній справі, а саме копія подорожнього листа службового легкового автомобіля №1676 від 06.01.2026 та відеозапис з боді камери, надані Ківерцівському районному суду з відзивом до позовної заяви.
Апелянт вказав, що в рішенні Ківерцівському районному суду Волинської області від 27 січня 2026 року у справі №158/128/26 подорожнього листа, наданий ГУНП у Волинській області, як доказ у справі не зазначено та відеозапис з нагрудної камери поліцейського залишено судом поза увагою.
Зазначене свідчить, що судом першої інстанції взято до уваги лише позиція позивача та обставини справи з`ясовано неповно, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів.
Крім того, 06.01.2026 о 08:29 в Луцькому районі, А/Д Т-0309 сполученням м.Ківерці с.Борохів, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Touota Hilux, д.н.з НОМЕР_2 , на якому забруднений задній номерний знак, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, а також на законну вимогу працівника поліції не пред`явив чинного поліса обов`язкового страхування, чим порушив п.2.9 в ПДР, та 2.1 ґ ПДР України. Правопорушення об`єднані за ч.2 ст.36 КУпАП.
З відеозапису нагрудної боді камери поліцейського (запис о 08:29:12) чітко видно забруднений номерний знак транспортного засобу Touota Hilux, що є порушенням ч. 1 ст. 123-1 КупАП.
Відповідач зазначає, що за змістом оскаржуваних постанов, вони відповідають вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в них містяться точні дані стосовно розгляду адміністративних справ. 
Із змісту відеозаписів технічних приладів з відео реєстратора та боді камери інспектора можливо чітко та однозначно встановити час та місце вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та ч.1 ст.128 КУпАП, а також особу, яка його вчинила, а саме гр. ОСОБА_2 . Крім того, на відеозаписі зафіксовано початок розгляду справи, оголошення особи, яка буде розглядати справу та проголошення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Інспектор оцінивши докази виніс постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, ч.1 ст.128 КУпАП.
Факт правопорушення вчиненого позивачем підтверджується:
- постановою серії ББА № 344689 від 06.01.2026 у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі.- постановою серії ББА № 344690 від 06.01.2026 у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі; відеозаписами з нагрудної боді-камери інспектора від 06.01.2026 та відео реєстратора службового транспортного засобу.- подорожнім листом службового легкового автомобіля №1676 від 06.01.2026.
Апелянт просив скасувати рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.01.2026 у справі №158/128/26 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху відмовити повністю.
Позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області у цій справі без змін.
Представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив таку задовольнити.
Позивач в судове засідання не з`явився, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав.
За статтею 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується письмовими доказами, що 06.01.2026 начальником СРПП ВП № 1 (Ківерці) Луцького РУП майором поліції Прокопчуком Ю.А. було винесено постанову серії ББА №344689 від 06.01.2026, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 1190 грн.
Відповідно до постанови серії ББА №344689 від 06.01.2026 на а/д Т-0309 м. Ківерці-с. Борохів, ОСОБА_2 керував автомобілем TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 в якому забруднений задній номерний знак, що не дає змогу чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, а також відсутній поліс цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.9 (в), 2.1 (ґ) ПДР України.
Разом з тим, 06.01.2026 начальником СРПП ВП № 1 (Ківерці) Луцького РУП майором поліції Прокопчуком Ю.А. було винесено постанову серії ББА № 344690 від 06.01.2026, згідно із якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 680,00 грн.
Відповідно до постанови серії ББА № 344690 від 06.01.2026 ОСОБА_2 , як посадова особа, виконуючи обов`язки механіка, здійснив випуск на лінію транспортного засобу TOYOTA HILUX д.н.з. НОМЕР_1 в якому відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.п. 1.5 ПДР України, Закон України «Про автомобільний транспорт» (стаття 34).
Не погоджуючись із спірними постановами, позивач звернувся до суду із позовом.
Задовольняючи позовні вимоги в частині позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції передчасно притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, не з`ясувавши повно та всебічно всіх обставин справи, а тому дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_2 слід закрити.
Враховуючи відсутність у позивача на момент зупинки транспортного засобу чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі або чинного внутрішнього страхового договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, суд дійшов висновку, що інспектором поліції правомірно було притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, постанова ББА №344690 від 06.01.2026 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 128 КУпАП є неправомірною, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Проте, суд першої інстанції вважав за необхідне змінити захід стягнення накладеного на ОСОБА_2 , постановою серії ББА №344689 від 06.01.2026, за вчинення правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121-3, частиною 1 статті 126 КУпАП (за правилами частини 2 статті 36 КУпАП), із штрафу в розмірі 1190,00 грн. на штраф в розмірі 425,00 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП - закрити.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд зазначає таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (ч. 1 ст. 5 КАС України,).
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Своєю чергою, ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Абзацом 1 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
За приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі наказом №1395 від 07.11.2015 МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 1 ст. 123-1, ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 128 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 252 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до приписів ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (надалі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до ч.1 ст.121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
До матеріалів справи долучено відеодокази (на оптичному диску; з нагрудної боді камери та реєстратора в автомобілі поліцейських) вчиненого правопорушення.
Судом апеляційної інстанції досліджено відповідні відеодокази та з`ясовано, що висновки суду про те, що номерний знак НОМЕР_1 автомобіля TOYOTA HILUX дійсно присипаний снігом (враховуючи погодні умови), однак є читабельним, тобто в повній мірі можна прочитати інформацію, яка зображена на ньому. Доказів неможливості визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, як вірно відзначив суд першої інстанції, не надано. 
У зв`язку з викладеним, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що працівниками поліції передчасно притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, не з`ясувавши повно та всебічно всіх обставин справи, а тому дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_2 слід закрити.
Щодо порушення ч. 1 ст. 128 КУпАП, то суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до приписів вказаної статті випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан, обладнання або комплектність яких не відповідає вимогам правил і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, технічної експлуатації, переобладнаних без відповідного погодження, не зареєстрованих у встановленому порядку, таких, що не пройшли обов`язкового технічного контролю або без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), без проходження щозмінного медичного огляду та контролю технічного стану, а також направлення в рейс одного водія при здійсненні пасажирських перевезень на автобусному маршруті протяжністю понад п`ятсот кілометрів тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
До матеріалів справи долучено копію наказу №1562-К від 07.11.2025, відповідно до якого позивача переведено на посаду начальника транспортної дільниці Ківерцівського надлісництва Філії «Поліський лісовий офіс». Згідно з його посадовою ОСОБА_2 не несе відповідальності за випуск на лінію саме т/з в якому відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанову серії ББА №344690 від 06.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 1 статті 128 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо зміни заходу стягнення, накладеного на ОСОБА_2 . Сторони заперечень щодо викладеного не висловили ні у апеляційній скарзі, ні у відзиві на апеляційну скаргу.
Апелянт в ході апеляційного перегляду судового рішення в судовому засіданні не вказав на заперечення щодо зміни заходу стягнення, накладеного на позивача.
Рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу учасниками справи також не оскаржується, зокрема, апеляційна скарга мотивів незгоди з такими вимогами не містить, а тому в силу приписів частини першої статті 308 КАС України не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Ба більше, частина з них не охоплюється предметом розгляду цієї справи, а тому оцінка таким не надається.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями ст. 90 КАС України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
За правилами ст. 139 КАС України перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 268, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 січня 2026 року у справі №158/128/26 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. П. Мандзій 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар