Справа № 953/12983/25
н/п 2/953/911/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 березня 2026 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М., 
за участю: секретаря судових засідань – Кот Я.В..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2025 року до Київського районного суду м.Харкова засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якої позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 17 лютого 2024 року складено відповідний актовий запис за № 158; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».
В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 17.02.2024. У шлюбі в подружжя діти не народжувались. У подружжя наявна спільна малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що протягом останніх трьох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, які кожен раз спричиняють душевні страждання. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На даний час, позивчка з відповідачем сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. 
Позивачка вказує, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить її інтересам, та не дозволяє розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні жити здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Майнових спорів між нею та відповідачем немає. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2025 справу передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у ОСОБА_1 оригінал свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 17 лютого 2024 року складено відповідний актовий запис за № 158.
22.12.2025 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву, яким відповідач просить надати строк для примирення подружжя тривалістю до трьох місяців з огляду на те, що з позовними вимогами про розірвання шлюбу він не згоден. Вважає, що сімейні відносини можуть бути збережені, оскільки між ним і позивачкою є одна спільна дитина, а остаточний розрив сімейних відносин він не вважає неминучим. На його думку, розірвання шлюбу не відповідає інтересам дитини.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.01.2026 задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 . Зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, надавши сторонам по справі, строк для примирення терміном на два місяці, призначивши справу у судове засідання о 09-00 годині 09.03.2026.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.03.2026 провадження у справі поновлено.
Позивачка у судове засідання, яке призначене на 26.03.2026, не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку. До суду ОСОБА_1 подала заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що на розірванні шлюбу наполягає, перебувати у шлюбі з відповідачем не бажає. Наданий судом строк не привів до примирення подружжя. Також надала оригінал свідоцтва про шлюб.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Будь-яких заяв чи клопотань після закінчення встановленого судом строку на примирення подружжя до суду від відповідача не надходило.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно частини 4 статті 223 ЦПК України постановляє рішення на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.02.2024, виданого Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, зареєстрований 17 лютого 2024 року Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №158. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка – ОСОБА_6 , дружини – ОСОБА_7 .
Від шлюбу сорони спільних дітей не мають. 
Разом із цим, згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.10.2020, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , про що складено актовий запис №3121. Батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. 
Відповідно до частини 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України ).
Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом указаної норми суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Наданий сторонам строк для примирення бажаного результату не дав, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.
Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини, суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаютьзадоволенню.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, суд відновляє позивачці  ОСОБА_1  дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 .
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 17 лютого 2024 року Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №158.
Після розірвання шлюбу відновити позивачці ОСОБА_1 – прізвище « ОСОБА_3 ».
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відомості про учасників справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя- С.М. Лисиченко