3/381/298/26
381/7167/25 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року місто Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли після дооформлення від полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі батальйону № 2 УПП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 527656 від 30.11.2025, водій ОСОБА_1 30.11.2025 о 07 год 42 хв у с. Червоне, вул. Садова,1 керував транспортним засобом ВАЗ2103 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагували на світло, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановлено законодавством порядку у найближчому медичному закладі категорично відмовився, хоча був попереджений про відповідальність, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, інформація щодо дати призначення справи до судового розгляду булла розміщена на сайті https://fs.ko.court.gov.ua, однак ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та клопотання про відкладення розгляду справи не подав.
Зважаючи на положення ст. ст. 268, 277 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , зважаючи на його обізнаність про необхідність прибути до суду.
Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи у даній категорії справ є необов`язковою.
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку відповідного огляду.
При цьому, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП закон пов`язує виключно з керуванням такою особою транспортним засобом, що має бути доведеним. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмова водія від огляду.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».
Наданими до адміністративних матеріалів доказами не підтверджено факту керування ОСОБА_1 вказаним в адміністративному протоколі транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Крім того, транспортний засіб мав бути законно зупинений (відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію»), тобто до самої зупинки мав знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається. Коли ж особа перебуває біля транспортного засобу, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутній.
Суд також зазначає, що вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»:
1) в разі порушення водієм Правил дорожнього руху;
2) в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо);
3) наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо транспортний засіб пребуває у розшуку;
4) необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
5) залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП;
6) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
7) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
8) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо).
Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. 
Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.
Порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (далі Інструкція), де зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.
Як вбачається з відеофайлу, який розміщений на СD–диску, що долучений до матеріалів справи, відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням п.5. розділу II Інструкції, тобто працівниками поліції безперервна відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилась.
Крім того, як вбачається з відеофайлу, який розміщений на СD–диску, що долучений до матеріалів справи, відеозапис, який відображає зупинку транспортного засобу марки «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_1 , не містить відомостей, які б дозволяли ідентифікувати особу водія в момент руху автомобіля. Відео на даному файлі переривається на моменті, коли представник поліції підходить до транспортного засобу ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 , тобто на відео відсутній безпосередній момент керування громадянином ОСОБА_1 , що унеможливлює встановлення факту керування вказаним транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Другий відеофайл, наявний у матеріалах справи, розпочинається з моменту, коли автомобіль уже перебуває у нерухомому стані, а гр. ОСОБА_1 знаходиться за кермом. Сам лише факт перебування особи на місці водія в автомобілі, який не рухається, за відсутності доказів керування цим транспортним засобом під час руху, не є достатнім доказом вчинення правопорушення.
Таким чином, надані відеоматеріали не містять беззаперечних доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом саме гр. ОСОБА_1 . Усі сумніви щодо доведеності вини особи, які неможливо усунути, відповідно до ст. 62 Конституції України, тлумачаться на її користь.
Водночас, працівником поліції не було належним чином зафіксовано та підтверджено наявність ознак саме наркотичного сп`яніння, передбачених чинним законодавством. Зокрема, у відеоматеріалах справи відсутні будь-які дії представника поліції про виявлення таких ознак, як звуження чи розширення зіниць, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки надмірна жвавість рухів, чи характерне тремтіння кистей рук.
Оскільки під час зупинки та спілкування поліцейським не було встановлено клінічні ознаки, які дають підстави підозрювати перебування особи у стані саме наркотичного сп`яніння, вимога проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я є необґрунтованою та такою, що суперечить встановленому порядку, а саме п. 4-6 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735.
У зв`язку з цим пропозиція особі пройти огляд на визначення перебування її стані сп`яніння є безпідставною.
Крім того, згідно із відеоматеріалами, наданими суду, відсутня інформація про роз`яснення особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, підстави зупинення транспортного засобу, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність, працівниками поліції не роз`яснювалися наслідки відмови проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.є
Також, у рапорті поліцейського взводу №1 роти №2 Батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП сержанта поліції Артура Семенченко від 24.02.2026 вказано, що о 07 год 42 хв за адресою с. Червоне, вул. Садова,1, було зупинено ТЗ ВАЗ 13-17 КИЮ, згідно ст.. 35 ЗУ « Про Національну поліцію», а саме під час перевірки транспортного засобу за загальнодоступною базою МТСБУ відсутній чинний страховий поліс. Водій повідомив що страховий поліс має в паперовій формі та надав його для перевірки. Водієві було продемонстровано інформацію щодо відсутності полісу за базою МТСБУ. Судом встановлено, згідно із даними відеозапису, громадянин ОСОБА_1 продемонстрував зі свого мобільного телефону страховий поліс дійсний по 08.11.2026.
Водночас, у матеріалах справи міститься зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 . Протевідсторонення особи від керування у спосіб взяття "зобов`язання" не передбачено статтею 266 КУпАП. Представник поліції, діючи поза межами повноважень, не вжив передбачених законом заходів (евакуація, блокування руху авто або передача іншій тверезій особі), що ставить під сумнів дотримання всієї процедури оформлення правопорушення. Тобто вимог ст.266 КУпАП виконано не було та не було відсторонено ОСОБА_1 у випадку, якщо той, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керував автомобілем, від керування таким транспортним засобом. Таким чином, якщо ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, то після огляду його й складання протоколу, йому була знову надана можливість продовжувати вчиняти адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП у зв`язку з не відстороненням його від керування таким транспортним засобом та не здійсненням тимчасового вилучення у нього такого транспортного засобу. Вилучення зобов`язання не є тим заходом, який свідчить про виконання вимог ст. 266 КУпАП України. 
Таким чином, зміст вказаних записів об`єктивно не підтверджує відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №527656.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про недостатність доказів, які б підтвердили наявність у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вищевказані недоліки, допущені поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, позбавляють суд можливості неупередженого та об`єктивного розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також можливості перевірити правильність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, повно та об`єктивно з`ясувати всі фактичні обставини, що мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, за наявності вищеописаних недоліків для суду не представляється можливим встановити об`єктивну істину у справі.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
З огляду на викладене, враховуючи те, що надані до протоколу докази поза розумним сумнівом не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, і всі сумніви повинні бути віднесені на його користь у відповідності до положень ст.7 КУпАП та ст. 62 Конституції України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу правопорушення.
У зв`язку з вищевикладеними обставинами, справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.
Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247,248 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
На постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя        Євгенія ЧЕРНИШОВА