Справа № 690/163/26
Провадження № 2/690/264/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2026 року        м. Багачеве
Багачевський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого – судді    Здоровила В.А.
за участю секретаря     Мельник С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційнипй банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
представник позивача АТ КБ «Приват Банк» Абібулаєва Т.Г. звернулася до суду з позовом, сформованим в системі «Електронний суд», у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.02.2018 у розмірі 31 666, 01 грн., що складається із: 24 937, 01 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 6 729, 00 грн. – заборгованість за простроченими відсотками та понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 662, 40 грн..
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 01.09.2021 ознайомилася з умовами кредитування, підписала паспорт кредиту та підписала власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000, 00 грн. (п.1.2 договору); 2. Тип кредитної карти: картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2 договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4 договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12 договору). 
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку номер – НОМЕР_1 .
Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022 відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.12.2025 має заборгованість 31 666, 01 грн., яка складається з наступного: 24 937, 01 грн. - заборгованість за тілом кредита, 6 729, 00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи кредитну картку фактично отримувала електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мала безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язалася повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «Приват Банк».
Ухвалою судді Багачевського міського суду Черкаської області від 12.03.2026 цивільну справу було прийнято до провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідач не з`явилася, судом повідомлялася у встановленому законом порядку про місце, день та час розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала та не скористалася правом на представництво її інтересів у суді.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача, яка повідомлялася судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце судового засідання та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував представник позивача, про що подано відповідну заяву.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних їм висновків.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч. 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Судом встановлено, що 01.09.2021 року ОСОБА_1 ознайомилася з умовами кредитування, підписала паспорт кредиту та підписала власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с.16, 23-28, 31-33).
Відповідач погодила наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000, 00 грн. (п.1.2 договору); 2. Тип кредитної карти: картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2 договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100, 00 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100, 00 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4 договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12 договору). 
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (а.с.37-40). 
Відповідачка була достеменно обізнана про умови кредитування рахунку, зокрема щодо сплати відсотків, що найменш з 01.09.2021. Протягом часу користування банківськими послугами, відповідачка неодноразово отримувала платіжні інструменти - картки. 
Відповідачка отримала кредитну картку НОМЕР_1 , тип картки ОСОБА_2 , з якою і власне було використано кредитний ліміт який Банку не повернуто. 
11.05.2024 в результаті вчинення ряду транзакцій відповідачка використала кредитний ліміт, а саме: 2024-05-11 16:39:12", карта:"5*88",: "PARTPAY2", сума: 8333.0,"ccy":" UAH ОПЛАТА ЧАСТИНАМИ. Оплата частинами. 2024-05-11 16:42:20", карта: "5*88",: "CP980048", сума Дострокове погашення. «Оплата частинами». № 24051136354995.: 16666.0,"ccy":"UAH 
Відповідач використала кредитний ліміт, відповідно до виписки по рахунку (17-18), вчиняючи певну кількість операцій таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022.
Відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно п. 1.4. шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. 
Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку (-ки), кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку (17-18). 
Відповідно до ст. 1069 ЦК України «1. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. 2. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом». 
Тобто дата початку кредитування у відносинах між сторонами є дата здійснення платежу за рахунок запозичених коштів, в нашому випадку 2024-05-11 року. 
Таким чином, відповідачка скористалась кредитним лімітом 2024-05-11 року, своєчасно заборгованість кредитну не повернула, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.10-11) та підтверджується випискою за рахунком. 
Таким чином, у порушення умов договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач кредитне зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
На етапі досудового вирішення спору клієнт відмовилась погашати кредит посилаючись на спірні операції по кредитній картці НОМЕР_1 за період 2024-05-11. 
За результатом отриманої інформації було проведене службове розслідування та встановлено факт переходу відповідача за фішинговим посиланням і авторизацію через “Дію”, що дало змогу третім особам вчинити спірні транзакції. 
Відповідачка була користувачем системи дистанційного обслуговування платіжного застосунку Приват 24. Банк не може обмежити клієнта в користуванні платіжним застосунком Приват 24 лише з одного пристрою, для можливості використання нового пристрою від клієнта завжди вимагається авторизація, а саме підтвердження входу для нетипового пристрою, що має бути здійснено з довіреного пристрою користувача, яким той звичайно користується. 
По даним сервісу (adminka.privat24.ua- зелена адмінка Приват24-Зміни акаунта Приват24) по клієнту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , Ідентифікатор 28548632, змін на час проведення операцій 11.05.2024 року не зафіксовано: 2024-05-11 16:46:58 BLOCK_ACCOUNT логін +380689075640 2024-05-13 14:01:08 CHANGE_LOGIN correctFinPhone. New fin phone. New login is+380636950619 - зміна логіна 2024-05-13 14:05:17.
З розмови відповідачки з оператором кол-центру банка можна встановити, що ОСОБА_1 своїми діями сприяла втраті облікової інформації, що дозволила шахраям здійснити спірні транзакції, а саме на 1:20 хв. розмови відповідачка зазначає що вона “нажала на цю допомогу 6600 грн. і через дію далі зайшла “і воно все мені повалило”, “все дуже швидко посипалось”. Таким чином, доступ до Приват 24 відповідачки треті особи отримали через втрату облікових даних з вини останньої. Вина банку в проведених операціях по картці – відсутня. 
Згідно ч. 1 ст. 55 Закону України “Про банки і банківську діяльність” відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. 
Відповідно до чинного п. 136 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затверджене Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 №164 (далі - Положення НБУ №164) станом на 03.03.3025 «Користувач зобов`язаний 1) зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень». 
Так, відповідно до аб. 1 ч. 3 розділу Загальні положення Положення №164 автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача та/або належність користувачу певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача. 
Відповідно до ст. 68 “Автентифікація” Закону України “Про платіжні послуги” визначено: електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. 
Електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, а також їх автентифікація здійснюється відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги» (Закон № 2155-VIII ). 
Відповідно до ч. 2 ст. 11-1 Закону № 2155-VIII визначено, що користувачі послуг електронної ідентифікації зобов`язані, зокрема “забезпечувати конфіденційність та неможливість несанкціонованого доступу інших осіб до засобу електронної ідентифікації; невідкладно повідомляти надавача послуг електронної ідентифікації про підозру або факт компрометації засобу електронної ідентифікації; надавати достовірну інформацію, необхідну для отримання послуг електронної ідентифікації; своєчасно надавати надавачу послуг електронної ідентифікації інформацію про зміну ідентифікаційних даних, які містить засіб електронної ідентифікації; не використовувати засіб електронної ідентифікації у разі його компрометації. 
Згідно із Законом № 2155-VIII засобом електронної ідентифікації є носій інформації, який містить ідентифікаційні дані особи і використовується для автентифікації особи під час надання та/або отримання електронних послуг. 
Поряд із фінансовим номером телефону, одним із найпоширеніших засобів електронної ідентифікації є BankID — спосіб електронної автентифікації громадян за допомогою їхніх даних у банку, де вони обслуговуються. Щоразу, коли особа хоче скористатися електронною послугою, портал формує електронний запит до банку, де особа є клієнтом, для отримання її персональних даних. В Приватбанк – це додаток Приват24, який власне і використано для отримання кредитних коштів і проведення спірних транзакцій. 
Авторизація це процедура отримання дозволу на проведення операції з використанням платіжного інструменту (аб.2 ч. 3 Загальних положень Положення НБУ №164). 
В силу п. 146 VІІ Розділу Положення №164 Банк звільнений від доведення вини Відповідача, адже вчинені транзакції було проведено з автентифікацією платіжного інструменту і його держателя - «власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». 
Спірні транзакції супроводжувались автентифікацією відповідача з його дистанційного застосунку Приват24 під його авторизацією. Крім того Банком надано докази вини Відповідача у втраті облікових даних. 
Під втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації. (аб. 7 ч. 19 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги»). 
До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до ст. 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. (ч. 5 ст. 87 «Про платіжні послуги»). 
Це положення кореспондує з п. 140 Положення НБУ №164 «до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/ неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом». 
Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі — Умови), розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет, до яких доєднався Відповідач Анкетами - Заяви доданими до цього позову.
Відповідно до 1.1.10.10.1. Клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням Платіжного інструменту. 
п.1.1.10.10.3. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Платіжній картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Платіжної картки в Стоп лист Платіжною системою. 
п.1.1.10.10.9. зазначено Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи вище викладене та згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом або виконуючи зобов`язання частково, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту.
Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. 
Про відповідальність користувача рахунку в разі переходу за фішинговим посиланням наголосив Верховний Суд в постанові від 24 вересня 2025 року №184/1539/24, якою визначено, що відповідальність покладається виключно на особу, яка вчинила дії, що створили можливим таке заволодіння: “У справі, яка переглядається, суди першої та апеляційної інстанцій, урахувавши застосовані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність позову ОСОБА_1, оскільки позивачка сприяла своїми діями (перехід за гіперпосиланням) стороннім особам в отриманні доступу до власного акаунта «Приват24» з можливістю повністю розпоряджатися її фінансовим номером, її рахунками та коштами в АТ КБ «ПриватБанк», а також можливістю укладати кредитні угоди. 
При цьому ОСОБА_1 визнано, а відповідачем підтверджено, що звернення до банку (31 січня 2023 року) з повідомленням про шахрайські дії та необхідністю блокування її карток відбувся вже після того, як всі транзакції по зняттю коштів були здійсненні, тобто запізно. 
Разом із тим, встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк(див. постанову Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/17744/21 (провадження № 61-9278св22)). 
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 30.12.2025 відповідачка має заборгованість — 31 666, 01 грн., яка складається з наступного: 24 937, 01 грн. - заборгованість за тілом кредита, 6 729, 00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приват Банк».
Таким чином, враховуючи, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач допустила порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме: необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.02.2018 у розмірі 31 666, 01 грн..
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 662, 40 грн., оскільки будь які відомості щодо наявності пільг у відповідача, що дає підстави для звільнення останньої від його сплати у матеріалах справи відсутні.
На підставі ЗУ «Про електронну комерцію», ст. 1, 3, 11, 205, 207, 509, 512, 525, 526, 610-612, 615, 626 - 628, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. 8, 42, 61 Конституції України та керуючись ст. 4, 12, 77, 81, 83, 89, 95, 126, 141, 258, 259, 263 - 265, 279, 284, 285, 352, 354, 355 ЦПК України, суд – 
у х в а л и в:
позовні вимоги Акціонерного товариства комерційнипй банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 23 листопада 1996 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (код ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 01 лютого 2018 року у розмірі 31 666, 01 гривень, що складається з заборгованості за тілом кредиту – 24 937, 01 гривень та заборгованості за простроченими відсотками – 6 729, 00 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 662, 40 гривень, а всього 34 328 (тридцять чотири тисячі триста двадцять вісім) гривень 41 копійка.
Заочне рішення може бути переглянуто Багачевським міським судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Багачевського міського суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке не буде скасовано.

Головуючий      В.А. Здоровило