ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4160/25  Номер провадження 33/814/527/26	Головуючий у 1-й інстанції МАРТИШЕВА Т. О.  Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,
з секретарем Гнітько А.М.,
з участю потерпілого ОСОБА_1 ,
захисника Лобова М.О.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лобова М.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 , на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2026 року, 
ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, працюючий транспортувальником в ТОВ «Компанія «Інтер-Ліс»,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження у справі закрите на підставі п.7 ст.247 КпАП України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 цього Кодексу.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 24 травня 2025 року о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Набережна лейтенанта Дніпрова, 6а, в м. Кременчук Полтавської області, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем RAVON NEXIW R3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку та здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
В апеляційній скарзі захисник просить виключити з постанови судді вказівку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАп України.
При цьому зазначає, що закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.
Наголошує, що положення КпАП України не передбачають обов`язку суду визначати питання вини чи невинуватості особи, оскільки за своєю суттю є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.
Вважає, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, а тому їх ухвалення в одній постанові свідчить про порушення права на справедливий суд.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника та особи, яка притягається до відповідальності, на підтримання доводів апеляційної скарги, думку потерпілого про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.
Відповідно до вимог ст.252 та ст.280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду, на виконання вказаних вимог закону, перевірив усі обставини справи, дослідив докази, що містяться в матеріалах справи, та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Доводи апеляційної скарги про те, що суддя не може встановлювати винуватість особи, закриваючи провадження в справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не ґрунтуються на вимогах закону.
Підстава для закриття провадження у справі згідно зі ст.38 КпАП України не є такою, що реабілітує особу. Тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Закриття провадження в справі на підставі ст.38 КпАП України щодо особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення, є порушенням прав цієї особи та є недопустимим.
Тобто, обов`язковою умовою закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності з нереабілітуючих підстав є вчинення особою адміністративного правопорушення. Отже, при вирішенні питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення суддя повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні. Тільки після цього можна постановити у визначеному КпАП України порядку відповідне судове рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».
Отже, встановлюючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при закритті провадження у справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суддя діяв у відповідності до вимог законодавства та керуючись засадами верховенства права.
Судове рішення належним чином вмотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді, не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 лютого 2026 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника Лобова Миколи Олександровича - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.