ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"02" квітня 2026 р. Cправа № 902/4/26   

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 
за позовом: керівника Жмеринської окружної прокуратури (вул. Національна, буд. 6А, м. Жмеринка, Жмеринський район, Вінницька область, 23100) в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби в особі відокремленого підрозділу юридичної особи - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21036) та Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради (вул. Центральна, буд. 28, с-ще Копайгород, Жмеринський район, Вінницька область, 23053)
до: Фізичної особи - підприємця Жука Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 )
про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 105 693,82 грн 
за участю секретаря судового засідання Ткача Д.В.,
представників сторін:
прокурора Суходоля М.В. за посвідченням;
позивача 1 Франчук І.О. згідно виписки з ЄДРЮОФОП та ГФ;
позивача 2 не з`явився;
відповідача не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 02.52/1-8ВИХ-26 від 02.01.2026 (вх. № 4/26 від 05.01.2026) керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби в особі відокремленого підрозділу юридичної особи - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області та Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради з вимогами до Фізичної особи - підприємця Жука Сергія Олександровича про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 16.06.2023 до Договору про закупівлю товару № 37 від 22.03.2023 та стягнення коштів у розмірі 105 693,82 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 дану позовну заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.
Суд за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/4/26 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 03.02.2026, про що 09.01.2026 було постановлено відповідну ухвалу.
27.01.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача-1 надійшли додаткові пояснення № б/н від 27.01.2026 (вх. номер канц. суду 01-34/866/26 від 27.01.2026).
За результатами слухання справи 03.02.2026 судом відкладено підготовче судове засідання на 03.03.2026, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.
Виконавши завдання підготовчого провадження, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 02.04.2026, про що 03.03.2026 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.
На визначену судом дату з`явилися прокурор у справі та представниця позивача-1.
Позивач-2 та відповідач правом участі в засіданні суду не скористалися. При цьому суд зважає, що про дату, час та місце слухання справи останні повідомлені належним чином ухвалою суду від 03.03.2026, яка відповідно до сформованих в КП "ДСС" довідок про доставку електронного листа була доставлена до електронних кабінетів сторін – 05.03.2026.
Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.
Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 (Закон України від 17.07.1997 № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України"). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).
Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.
Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від позивача-2 та відповідача до суду не надійшло.
Поряд з цим слід зазначити, що положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За таких обставин, оскільки відповідачем не надано відзив на позовну заяву, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи з урахуванням приписів частини дев`ятої статті 165 та частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
З урахуванням неявки представників позивача-2 та відповідача суд зважає на положення ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У судовому засіданні 02.04.2026 прийнято судове рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,
ВСТАНОВИВ:
Відділом освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради 03.03.2023 оприлюднено протокол затвердження річного плану закупівель № UA-P-2023-03-03-003901-c (а.с. 71).
Згідно із планом, у березні 2023 року Відділом було заплановано закупівлю товару за ДК 021:2015 03410000-7 - Деревина. Очікувана вартість предмета закупівлі становила 1 398 150,00 грн, фінансування здійснювалося за рахунок місцевого бюджету, вид закупівлі - відкриті торги з особливостями.
Надалі Відділом на веб-порталі Prozorro оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів № UA-2023-03-03-011216-a (а.с. 72), встановивши кінцевий строк подання тендерних пропозицій 11.03.2023.
Згідно із реєстром тендерних пропозицій UA-2023-03-03-011216-a (а.с. 73), у відкритих торгах з особливостями взяли участь: ФОП Жук Сергій Олександрович (остаточна пропозиція - 1 254 033,00 грн) та ФОП Крупко Василь Григорович (остаточна пропозиція - 1 290 600,00 грн).
Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій UA-2023-03-03-011216-a (а.с. 80) та звіту про результати проведення процедури закупівлі від 22.03.2023 (а.с. 74), ФОП Жук Сергій Олександрович відповідав кваліфікаційним критеріям, встановленим у тендерній документації. 
На підставі протоколу уповноваженої особи Відділу від 16.03.2023 № 6 (а.с. 82) та повідомлення про намір укласти договір про закупівлю (а.с. 81), 22.03.2023 між Відділом освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради та ФОП Жуком Сергієм Олександровичем укладено Договір про закупівлю товару № 37 (а.с. 85-87).
Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Замовнику у власність предмет закупівлі: ДК 021:2015, код 03410000-7 - Деревина (Дров`яна деревина) надалі - Товар, Замовник зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар.
Згідно із п. 1.2 Договору кількість та асортимент товарів, що підлягають поставці у відповідності до тендерної пропозиції учасника-переможця закупівлі:

№ п/п	Найменування предмета закупівлі	Од. виміру	К-ть	Ціна за одиницю, грн. з ПДВ/без ПДВ	Всього, грн. з ПДВ/ без ПДВ	
1.	Дров`яна деревина	М3	717	1 749,00	1 254 033,00	
Загальна вартість, грн. з ПДВ	1 254 033,00 (один мільйон двісті п`ятдесят чотири тисячі тридцять три гривні 00 копійок)	
Ціна цього Договору становить: 1 254 033,00 (один мільйон двісті п`ятдесят чотири тисячі тридцять три гривні 00 копійок) грн. без ПДВ (п. 3.1 Договору).
Пунктом п. 4.1 Договору визначено, що оплата Товару здійснюється Замовником в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника.
У розділі 5 Договору сторонами визначено термін та місце поставки Товару. Зокрема, термін поставки встановлено з моменту укладення Договору та до 31 травня 2023 року (п. 5.1 Договору), а місце поставки - за адресою Дислокацією Додаток 1 до Договору (п. 5.2 Договору).
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін (п. 10.1 Договору).
Відповідно до п. 10.2 Договору строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 цього Договору та діє до 31 грудня 2023 року, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань Постачальником та Замовником.
У пункті 11.3 Договору передбачено, що умови даного Договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін з обов`язковим складанням відповідної додаткової угоди до цього Договору.
Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків визначених пунктом 19 Особливостей, серед яких:
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення. У цьому випадку Сторони погоджуються, що зміна ціни здійснюють у такому порядку:
Сторони погоджуються та допускають, що документальним підтвердженням коливання ціни на ринку можуть бути надані документи, які видані уповноваженими на це органами (ДП "Зовнішінформ", Торгово-промисловою палатою, тощо) та які підтверджують коливання ціни на ринку такого товару, або інші факти, на які посилається Сторона або інші документи органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни такого товару на ринку. Документальне підтвердження коливання ціни на ринку має містити:
- інформацію про стан цін щонайменше на дві дати, що визначають початок (дату укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару) та кінець часового інтервалу, у якому здійснювалося дослідження цін;
- результат порівняння цін у відсотковому вираженні.
У Специфікації, що є Додатком № 1 до Договору, визначено перелік закладів освіти з адресами та відповідний обсяг деревини (м3), який підлягав поставці за кожною з зазначених адрес.
Надалі сторонами укладено низку додаткових угод до Договору.
Зокрема, 31.05.2023 укладено Додаткову угоду № 1 (а.с. 89), відповідно до умов якої сторони домовилися продовжити строк виконання зобов`язання щодо передачі Товару та викласти пункт 5.1 Договору у новій редакції. Згідно із новою редакцією термін поставки Товару встановлено з моменту підписання Договору до 31 серпня 2023 року. Усі інші умови Договору залишено без змін.
16.06.2023 між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 (а.с. 91), відповідно до якої, керуючись пп. 2 п. 11.2 Договору та пп. 2 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, сторони домовилися викласти пункт 1.2 Договору у новій редакції.
До 16.06.2023 пункт 1.2 Договору визначав:
№ з/п	Найменування товару	Одиниця виміру	Кількість	Ціна за одиницю без ПДВ	Всього, грн. без ПДВ	
1.	Дров`яна деревина	М3	22	1 749,00	38 478,00 грн	
З 16.06.2023 пункт 1.2 Договору визначає:
№ з/п	Найменування товару	Одиниця виміру	Кількість	Ціна за одиницю без ПДВ	Всього, грн. без ПДВ	
1.	Дров`яна деревина	М3	631	1 923,90	1 215 555,00 грн	
Усі інші умови Договору залишено без змін.
31.08.2023 укладено Додаткову угоду № 3 (а.с. 93), якою продовжено строк виконання зобов`язання щодо передачі Товару та викладено пункт 5.1 Договору у новій редакції. Термін поставки Товару визначено до 15 жовтня 2023 року. Інші умови Договору залишено без змін.
Підставою для укладення Додаткової угоди № 2 слугував лист ФОП Жука Сергія Олександровича № 105 від 12.06.2023 (а.с. 100), у якому повідомлено про необхідність підвищення ціни на дров`яну деревину на 10% через зростання ринкових цін. На підтвердження коливання цін надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати № В-154 від 09.06.2023 (а.с. 102), відповідно до якого оптові ринкові ціни на деревину для непромислового використання 1-ї групи (дрова паливні твердих порід) за 1 м3 на 06.06.2023 становили 1 770,00 - 2 080,00 грн/м3.
На виконання умов Договору Фізичною особою – підприємцем Жуком Сергієм Олександровичем поставлено за адресами, визначеними у Специфікації, що є Додатком № 1 до Договору, дров`яну деревину в обсязі 626,31 м3, що підтверджується обопільно підписаними видатковими накладними.
Як зазначає прокурор, відповідно до видаткових накладних №№ 1, 2 від 24.05.2023, Відділом освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради від ФОП Жука Сергія Олександровича, згідно із умовами Договору, отримано 22 м3 дров`яної деревини за ціною 1 749,00 грн за 1 м3 на загальну суму 38 478,00 грн, яку було сплачено в повному обсязі.
У подальшому, відповідно до видаткових накладних № 3 від 21.06.2023, № 4 від 21.06.2023, № 5 від 21.08.2023, № 6 від 10.08.2023, № 7 від 10.08.2023, № 8 від 10.08.2023, № 9 від 06.09 (рік у накладній не зазначено), № 10 від 06.09.2023, № 11 від 21.09.2023, № 12 від 21.09.2023, № 13 від 02.10.2023, № 14 від 02.10 (рік у накладній не зазначено), № 15 від 02.10.2023, № 16 від 02.10.2023, № 17 від 02.10.2023, № 18 від 02.10 (рік у накладній не зазначено), № 19 від 16.10.2023, № 20 від 16.10.2023, № 21 від 16.10 (рік у накладній не зазначено), № 22 від 16.10.2023, № 23 від 16.10.2023, № 24 від 16.10.2023, № 25 від 16.10.2023, № 26 від 16.10.2023, № 27 від 19.10.2023, № 28 від 19.10.2023, № 29 від 19.10.2023, № 30 від 19.10.2023, Відділом отримано 604,31 м3 дров`яної деревини за ціною 1 923,90 грн за 1 м3 на загальну суму 1 162 632,01 грн, яка також була сплачена в повному обсязі.
З наведеного, на переконання прокурора, вбачається, що у разі оплати 604,31 м3 дров`яної деревини за ціною 1 749,00 грн за 1 м3, визначеною Договором, Відділ сплатив би 1 056 938,19 грн, що на 105 693,82 грн менше.
Отже, за твердженням прокурора, на підставі Додаткової угоди № 2 від 16.06.2023 Відділом освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради зайво сплачено бюджетні кошти у сумі 105 693,82 грн.
Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з такого.
Правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".
Метою вказаного закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
У ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
Суд зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.
Відповідно до п. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 Цивільного кодексу України).
Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3)волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Загальні підстави недійсності правочину встановлені ст. 215 Цивільного кодексу України. Так, згідно із ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (чч. 2, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).
Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того, щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Судом установлено, що за результатами проведення процедури закупівлі товару за ДК 021:2015 03410000-7 - Деревина, Відділом освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради, відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі", укладено з переможцем торгів - Фізичною особою – підприємцем Жуком Сергієм Олександровичем Договір про закупівлю товару № 37 від 22.03.2023, яким погоджено всі істотні умови договору, зокрема щодо предмета, ціни та строку виконання зобов`язань.
Відповідно до умов зазначеного Договору, його загальна вартість становить 1 254 033,00 грн без ПДВ, при цьому загальний обсяг закупівлі дров`яної деревини складає 717 м3 за ціною 1 749,00 грн за 1 м3 без ПДВ.
Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього урегульовані ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ч. 1 якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України).
Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі (ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є ціна товару, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі"). Утім, ця норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю.
Так, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на момент підписання оспорюваної додаткової угоди), істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Пунктом 37 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз.
Розділ X доповнено пунктом 37 згідно із Законом № 2526-IX від 16.08.2022, який набрав чинності 10.09.2022.
Особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 року.
Так, з 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням Особливостей.
Отже, з урахуванням наведеного, процедура закупівлі, укладений за її результатами Договір про закупівлю товару № 37 від 22.03.2023, а також спірна додаткова угода підпадають під дію правового регулювання, встановленого Особливостями.
Відповідно до п. 17 Особливостей (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю за результатами проведеної закупівлі згідно з пунктами 10 і 13 цих особливостей укладається відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень статті 41 Закону, крім частин другої - п`ятої, сьомої - дев`ятої статті 41 Закону та цих особливостей.
Згідно із п. 18 Особливостей умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону переможця процедури закупівлі, крім випадків:
- визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті;
- перерахунку ціни в бік зменшення ціни тендерної пропозиції переможця без зменшення обсягів закупівлі;
- перерахунку ціни та обсягів товарів в бік зменшення за умови необхідності приведення обсягів товарів до кратності упаковки.
Пунктом 19 Особливостей визначено, що істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення (пп. 2).
Тобто, неухильним аспектом при застосуванні ч. 2 п. 19 Особливостей при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку.
Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" одним з принципів публічних закупівель є максимальна економія та ефективність. З цього випливає, що ініціативу щодо збільшення ціни за одиницю товару та надання документального підтвердження коливання ціни товару на ринку має виявляти саме контрагент за договором про закупівлю, а не замовник.
Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2025 у справі № 916/747/24 зазначає, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
Звертаючись до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за ціною, запропонованою замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринкового ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Одночасно постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена Верховним Судому складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24.
Пунктом 11.3 Договору визначено, що умови даного Договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін з обов`язковим складанням відповідної додаткової угоди до цього Договору.
Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків визначених пунктом 19 Особливостей, серед яких:
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення. У цьому випадку Сторони погоджуються, що зміна ціни здійснюють у такому порядку:
Сторони погоджуються та допускають, що документальним підтвердженням коливання ціни на рику можуть бути надані документи, які видані уповноваженими на це органами (ДП "Зовнішінформ", Торгово-промисловою палатою, тощо) та які підтверджують коливання ціни на ринку такого товару, або інші факти, на які посилається Сторона або інші документи органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни такого товару на ринку. Документальне підтвердження коливання ціни на ринку має містити:
- інформацію про стан цін щонайменше на дві дати, що визначають початок (дату укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару) та кінець часового інтервалу, у якому здійснювалося дослідження цін;
- результат порівняння цін у відсотковому вираженні.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 від 16.06.2023 до Договору про закупівлю товару № 37 від 22.03.2023, якою пункт 1.2 Договору викладено у новій редакції.
Так, до 16.06.2023 пункт 1.2 Договору передбачав постачання 22 м3 дров`яної деревини за ціною 1 749,00 грн за 1 м3 на загальну суму 38 478,00 грн, тоді як після внесення змін - постачання 631 м3 дров`яної деревини за ціною 1 923,90 грн за 1 м3 на загальну суму 1 215 555,00 грн.
Необхідність підвищення ціни обґрунтована наданим Фізичною особою-підприємцем Жуком Сергієм Олександровичем листом № 105 від 12.06.2023, адресованим Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради, у якому повідомлено про підвищення ціни на дров`яну деревину на 10 % у зв`язку зі зростанням ринкових цін.
На підтвердження коливання цін надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати № В-154 від 09.06.2023, відповідно до якого оптові ринкові ціни на деревину для непромислового використання 1-ї групи (дрова паливні твердих порід) станом на 06.06.2023 становили 1 770,00-2 080,00 грн за 1 м3.
Разом із тим, дослідивши зазначений експертний висновок, суд установив, що він не містить відомостей про зміну ціни товару у динаміці, зокрема відсутні дані про попередній рівень цін, їх зміну у часі, відповідну періодичність та відсоток коливання, а також не наведено обґрунтування тенденцій щодо збільшення чи зменшення цін у різні періоди дії договору.
Суд враховує, що саме по собі коливання цін на ринку не є безумовною підставою для перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару. При зверненні до замовника з пропозицією про підвищення ціни постачальник зобов`язаний належним чином обґрунтувати, яким чином таке коливання впливає на можливість виконання договору за ціною, визначеною за результатами процедури закупівлі, а також навести причини, з яких виконання договору за погодженими умовами стало для нього істотно ускладненим або економічно невигідним.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 903/366/22.
Натомість надані матеріали не містять належних обґрунтувань причинно-наслідкового зв`язку між зміною ринкових цін та необхідністю перегляду договірної ціни. Зокрема, вони не містять аналізу вартості дров`яної деревини станом на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами, у тому числі на дату укладення Договору, а також інших даних, які б підтверджували факт коливання ціни саме у розумінні пункту 19 Особливостей.
Відповідно, зазначені документи не містять належного та достатнього обґрунтування для внесення змін до істотних умов договору. Необхідність зміни ціни договору не може вважатися обґрунтованою та документально підтвердженою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при укладенні між Відділом освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради та Фізичною особою-підприємцем Жуком Сергієм Олександровичем Додаткової угоди № 2 від 16.06.2023 до Договору про закупівлю товару № 37 від 22.03.2023 сторони безпідставно змінили істотні умови договору.
Відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. 
Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.
Враховуючи, що Додаткова угода № 2 від 16.06.2023 до Договору про закупівлю товару № 37 від 22.03.2023 укладена з порушенням вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання зазначеної додаткової угоди недійсною на підставі частини першої статті 203 та частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.
Щодо позовної вимоги в частині стягнення з Фізичної особи – підприємця Жука Сергія Олександровича грошових коштів за Договором про закупівлю товару № 37 від 22.03.2023 у сумі 105 693,82 грн, які були сплачені внаслідок укладення Додаткової угоди № 2 від 16.06.2023, суд зазначає таке.
Згідно із частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Враховуючи наведені приписи законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги щодо стягнення з відповідача всього одержаного за Додатковою угодою, яку визнано судом недійсною.
Судом установлено, що розрахунок надмірно сплачених коштів здійснено прокурором на підставі ціни, погодженої сторонами в Договорі про закупівлю товару № 37 від 22.03.2023, яка становить 1 749,00 грн за 1 м3, а також фактичного обсягу поставленої дров`яної деревини в період дії Додаткової угоди № 2 від 16.06.2023 до Договору, що складає 604,31 м3.
Водночас суд установив, що на підставі платіжних інструкцій, наявних у матеріалах справи, підтверджується оплата вартості отриманої Відділом освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради дров`яної деревини за Договором. Різниця між вартістю поставки товару за первісною ціною, визначеною Договором, та фактичною оплатою становить 105 693,82 грн (1 162 632,01 грн – 1 056 938,19 грн = 105 693,82 грн).
За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість суми 105 693,82 грн як безпідставно одержаних Фізичною особою – підприємцем Жуком Сергієм Олександровичем коштів.
Поряд з цим суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2024 у справі № 918/1043/21 (12-35гс23), що задовольняючи вимогу про повернення переданого за недійсним правочином майна, має також присудити стягнути з позивача на користь відповідача одержані за правочином кошти (повернути передане нею майно). Таке стягнення не є задоволенням окремої позовної вимоги, а є необхідним наслідком визнання недійсним правочину та задоволення вимоги про застосування реституції. Натомість, інше тлумачення ст. 216 Цивільного кодексу України, за якого відповідач має заявити вимогу про повернення йому переданого за недійсним правочином, покладатиме на нього непропорційний тягар у вигляді позбавлення його майна без повернення/ відшкодування всього, що інша сторона одержала на виконання недійсного правочину.
Висновку про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними в результаті необґрунтованого збільшення ціни в період виконання умов договору про публічні закупівлі, та як наслідок - для стягнення безпідставно отриманих за такими додатковими угодами коштів притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а відтак суд вважає за можливе їх задовольнити з наведених вище мотивів.
Вирішуючи питання судових витрат суд враховує таке.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (підпункт 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" у 2026 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року - 3 328 грн.
При зверненні до суду з позовною заявою № 02.52/1-8ВИХ-26 від 02.01.2026 (вх. № 4/26 від 05.01.2026) прокурором заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру (про визнання недійсною Додаткової угоди), розмір судового збору з якої становить 3 328,00 грн, та одну позовну вимогу майнового характеру (про стягнення коштів у розмірі 105 693,82 грн), розмір судового збору з якої також становить 3 328,00 грн.
Як убачається з матеріалів справи, за подання зазначеної позовної заяви Вінницькою обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 6 656,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2848 (внутрішній номер 472522490) від 17.12.2025.
При цьому суд враховує, що позовна заява № 02.52/1-8ВИХ-26 від 02.01.2026 надійшла до Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" та зареєстрована судом 05.01.2026, що підтверджується відповідною відміткою суду за вх. № 4/26.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, за подання позовної заяви Вінницькою обласною прокуратурою мав бути сплачений судовий збір у розмірі 5 324,80 грн.
В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Беручи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 5 324,80 грн покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь Вінницької обласної прокуратури.
Поряд із цим суд зауважує, що надмірно сплачена Вінницькою обласною прокуратурою сума судового збору у розмірі 1 331,20 грн може бути повернена у порядку, визначеному статтею 7 Закону України "Про судовий збір".
Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 16.06.2023 до Договору про закупівлю товару № 37 від 22.03.2023, укладену між Відділом освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради та Фізичною особою - підприємцем Жуком Сергієм Олександровичем.
Стягнути з Фізичної особи - підприємця Жука Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Відділу освіти, сім`ї, молоді, культури, спорту та туризму Копайгородської селищної ради (вул. Центральна, буд. 28, с-ще Копайгород, Жмеринський район, Вінницька область, 23053; код ЄДРПОУ 44079022) грошові кошти в сумі 105 693 грн 82 коп.
Стягнути з Фізичної особи - підприємця Жука Сергія Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050; код ЄДРПОУ 02909909, рахунок НОМЕР_2 , МФО 820172) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 5 324 грн 80 коп.
Примірник повного судового рішення надіслати Жмеринській окружній прокуратурі, Вінницькій обласній прокуратурі та сторонам - до електронних кабінетів в ЄСІТС.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.
Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне рішення складено 09 квітня 2026 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:
1 - до справи