ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/3700/22 пров. № А/857/45413/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Носа С.П.,
суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,
за участю секретаря судового засідання: Порцін В. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року з питань зміни способу і порядку виконання рішення суду у справі №380/3700/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,
суддя(і) у І інстанції Коморний О.І.,
час ухвалення рішення 09 год 38 хв,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення  не зазначено,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 адміністративний ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) щодо повторного обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 шляхом фіксації розміру пенсії з 01.04.2019 у сумі 19713,00 грн, а з 01.01.2020 у сумі 24810,33 грн.
Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 враховуючи складові пенсії: основний розмір 90% грошового забезпечення за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.11.2020 № 509, надбавку учасника бойових дій та надбавку за бойові дії в інших країнах відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” № 3551-ХІІ з врахуванням зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність протягом 2019-2021 років передбачених Законами України “Про державний бюджет України” за 2019-2021 роки, без обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо зменшення до 75-ти відсотків розміру доплат, передбачених законодавством як учаснику бойових дій та пенсії за особливі заслуги при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на виконання постанови Кабінету Міністрів України “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” № 103 від 21.02.2018.
Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із 100 відсотковим врахуванням доплат, передбачених законодавством як учаснику бойових дій, а саме: підвищення розміру пенсії на 25% прожиткового мінімуму для учасників бойових дій, відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”; цільової грошової допомоги на проживання учаснику бойових дій у розмірі 40 грн, відповідно до Закону України “Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни” та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.
В іншій частині позову відмовлено.
У жовтні 2025 року позивач подав до суду першої інстанції заяву, у якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі №380/3700/22 із зобов`язання з перерахунку та виплати пенсії на стягнення з боржника на свою користь суми заборгованості в розмірі 48 926,97 грн.
В обґрунтування заяви посилається на тривале невиконання судового рішення з боку ГУ ПФУ у Львівській області (далі – боржник), а також на наявність виняткових обставин, а саме необхідності дороговартісного лікування члена сім`ї, що унеможливлює подальше очікування виплати заборгованості у загальному порядку.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №380/3700/22 відмовлено.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач. У апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести ухвалу про задоволення його заяви про зміну способу і порядку виконання рішення у цій справі. Також просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по цій заяві.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, вважаючи, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Тому, з підстав, викладених у відзиві, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції – скасувати з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи №380/3700/22 суд у межах спірних правовідносин не вирішував питання про виплату позивачу конкретних грошових сум. А тому, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на стягнення конкретної суми такої виплати (яка хоча і була розрахована відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі та на виконання судового рішення у цій справі, але безпосередньо судом не присуджувалася у конкретному розмірі), відбудеться зміна рішення по суті та вирішенням питання, яке не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.
За таких умов заява позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду хибними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1-3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
На думку апеляційного суду, поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України “Про виконавче провадження”. 
Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.
Відтак, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити у задоволенні відповідних вимог, не змінюючи при цьому його змісту.
Водночас при розгляді вказаного питання суд може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.
Відповідно до приписів частини 3 статті 33 Закону України “Про виконавче провадження” (далі – Закон №1404-VIII) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Як слідує з матеріалів справи, 14.03.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Подоляк Е.Б. винесено постанову про закінчення виконавчих проваджень № 69982083 та № 69982037 при виконанні виконавчих листів №380/3700/22, виданих 16.09.2022 Львівським окружним адміністративним судом у цій справі.
Окрім того, судом встановлено, що постановою державного виконавця від 21.02.2023 на ГУ ПФУ у Львівській області накладено штраф у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду у цій справі та постановою від 14.03.2023 за повторне невиконання без поважних причин рішення суду накладено штраф у розмірі 10200 грн та скеровано подання (повідомлення) про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно боржника за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.
У зв`язку із змінами, що були внесені до ч.3 ст.378 КАС України, самостійною підставою для зміни і порядку виконання рішення суду визначено невиконання зі сторони суб`єкта владних повноважень судового рішення щодо пенсійних виплат протягом двомісячного строку.
Так, згідно з абз.2 ч.3 ст.378 КАС України, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Під встановленням способу або порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення. При цьому встановлення способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті, самого судового рішення.
Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується під час виконання судового рішення. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення дій боржником.
Для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, є те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення.
Згідно матеріалів справи № 380/3700/22 відповідно до рішення суду пенсійний орган провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 , сума заборгованості становить 48 926,97 грн.
Суми донарахованої пенсії на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті для Пенсійного фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.
Так, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, щодо здійснення пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення цих виплат з суб`єкта владних повноважень.
Як вже вказувалось вище, на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, зокрема, здійснено нарахування заборгованості із нарахованої позивачу пенсії, що складає 48 926,97 грн.
Проте ця заборгованість до теперішнього часу позивачу не виплачена, тобто рішення окружного адміністративного суду залишається не виконаним в повному обсязі.
Причиною, яка ускладнює виконання рішення суду у справі є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії.
Отже, відсутність відповідного фінансування Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з боку розпорядника бюджетних коштів вищого рівня є обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення у цій справі.
З огляду на тривале невиконання рішення суду у справі №380/3700/22 в частині виплати заборгованості з пенсії у загальному розмірі 48 926,97 грн; наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду (відсутність фінансування виплат державою), вчинення позивачем всіх можливих дій з метою виконання рішення суду (звернення до виконавчої служби та подальше закриття виконавцем виконавчого провадження) суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача щодо зміни способу виконання рішення суду.
Є безпідставними доводи суду першої інстанції, що в даному випадку зміна способу виконання рішення з зобов`язання вчинити дії на стягнення сум заборгованості, - фактично змінює рішення суду у цій справі, оскільки з 19.12.2024, відповідно до змін, внесених до КАС України Законом №4094, норми КАС України імперативно встановлюють самостійну підставу для зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат в разі невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.
Оцінюючи в сукупності вищезазначене, в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №380/3700/22 на підставі ч.3 ст.378 КАС України, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню.
Щодо заявленої апелянтом вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, то в задоволенні такої вимоги слід відмовити виходячи з наступного.
Частиною першою статті 382 КАС України установлено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга статті 382-1 КАС України).
Так, з набранням чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.
Колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що позивачем не наведено достатніх аргументів, які б свідчили про те, що відповідач умисно ухиляється від виконання судового рішення, з огляду на що відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі.
Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 229 ч. 4, 242, 243, 246, 250, 308, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення у справі № 380/3700/22 - скасувати.
Заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Змінити спосіб виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду 13 травня 2022 року по справі №380/3700/22, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії в сумі 48 926 (сорок вісім тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн. 97 коп.
В задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук	
Повне судове рішення складено 27.02.2026