ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2955/26 Справа № 199/10522/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Макарова М.О., Свистунової О.В.,
за участю секретаря судового засідання — Шаповалової О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 19 листопада 2025 року у складі судді Руденко В.В. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,–

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-4), в обґрунтування якого посилалось на те, що 26.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №100188043, згідно з умовами якого відповідач отримав 4 400 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено.
ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору.
Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. кредитного договору №100188043 від 26.04.2021 року — позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.
Пункт 7.1. кредитного договору №100188043 від 26.04.2021 року визначає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Укладаючи кредитний договір відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
19.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 року.
Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №100188043 від 26.04.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 18 848,24 грн, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 4 016 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить – 13 996,24 грн; прострочена заборгованість за комісією становить – 836 грн. 
На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №100188043 від 26.04.2021 року в розмірі 18 848,24 грн, а також судові витрати по справі, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 19 листопада 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №100188043 від 26.04.2021 року в розмірі 6 304,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4 016 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 2 288,00 грн, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн, а всього 10 726 (десять тисяч сімсот двадцять шість) гривень 40 копійок.
В іншій частині позову відмовлено (а.с. 27-29).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 35-41). 
ОСОБА_1 не скористалась своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до анкети-заяви на кредит №100188043 від 26.04.2021 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» погоджена сума кредиту, строк кредиту, ставка процентів. Крім того, зазначена анкета відображає процес оформлення та розгляду заяви (а.с. 16).
Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що  ОСОБА_1  уклала договір №100188043 від 26.04.2021 року за допомогою одноразового ідентифікатора S79939 від 26.04.2021 року (а.с. 15 зв.).
Отже, встановлено, що 26.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та  ОСОБА_1  укладено договір про споживчий кредит №100188043 від 26.04.2021 року.
Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4 400 грн у валюті: Українські гривні.
Відповідно до п. 1.3. договору кредит надається строком на 26 днів з 26.04.2021 року (строк кредитування).
Відповідно до п. 1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 22.05.2021 року.
Відповідно до п. 1.5. договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3 124,00 грн в грошовому виразі та 182,687.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 7 524,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 договору. позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.
Відповідно до п. 1.5.1. договору комісія за надання кредиту: 836 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово.
Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 2 288,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 1.7. договору тип процентної ставки за цим договором: фіксована.
Додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №100188043 від 26.04.2021 року (а.с. 14) містить графік платежів, відповідно до якого встановлено: кількість платежів та їх періодичність – один 22.05.2021 року, розмір платежів: тіло — 4 400,00 грн, проценти за користування кредитом 2 288,00 грн, комісія за надання кредиту 836,00 грн.
Позивачем надано Паспорт споживчого кредиту №100188043 від 26.04.2021 року, в якому зазначені умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо (а.с. 14 зв.-15).
Платіжним дорученням №27094297 від 26.04.2021 року підтверджено перерахування коштів у сумі 4 400 грн відповідачу згідно з договором №100188043 від 26.04.2021 року (а.с. 17).
Відповідно до відомостей про нарахування та погашення, виписки з особового рахунка за кредитним договором №100188043 від 26.04.2021 року заборгованість відповідача складає 18 848,24 грн, з яких: 4 016 грн – сума заборгованості по основному боргу, 13 996,24 грн – сума заборгованості за відсотками та 836 грн – заборгованість за комісією (а.с. 17 зв.-18).
Відповідач станом на дату звернення позивачем до суду не виконала своїх зобов`язань перед кредитором, доказів протилежного суду не надала.
Відповідно до п. 3.2.6 договору товариство має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.
19.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т, згідно з умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості).
Пунктом 6.2.3 договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п.7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (додаток №2) відповідно до п.8.3.2 договору.
19.08.2021 року акт прийому-передачі Реєстру боржників від 19.08.2021 року до договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 року був підписаний ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Відповідно до платіжної інструкції ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» плату за відступлення прав вимоги згідно з договором відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 року у розмірі 2 497330,78 грн.
Згідно витягу з реєстру боржників від 13.06.2025 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до укладеного договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №100188043 від 26.04.2021 року в сумі 18 848,24 грн, з яких: 4 016 грн – сума заборгованості по основному боргу, 13 996,24 грн – сума заборгованості за відсотками та 836 грн – заборгованість за комісією.
Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Кредит-Капітал» повідомило відповідача шляхом направлення на адресу відповідача досудової вимоги №21031177/1494 від 13.06.2025 року, в якому вимагало погасити заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором №100188043 від 26.04.2021 року у сумі 18 848,24 грн.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 19 листопада 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №100188043 від 26.04.2021 року в розмірі 6 304,00 грн, яка в тому числі складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 4 016 грн, яке згідно змісту апеляційної скарги не оскаржується.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 19 листопада 2025 року також стягнуто частково відсотки за кредитним договором №100188043 від 26.04.2021 року в розмірі 2 288,00 грн та відмовлено в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією.
Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення відсотків суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за відсотками відповідно до розрахунку заборгованості нарахована поза межами строку дії договору №100188043, а тому суд вважає за необхідне здійснити перерахунок даної заборгованості з урахування строків кредиту за вищевказаним договором, стягнувши за договору №100188043, де строк кредиту 26 днів, стандартна процентна ставка 2,00% в день, суму заборгованості по відсоткам в розмірі 2 288,00 грн, яка також передбачена графіком платежів, погодженим сторонами.
Щодо нарахування відсотків за користування кредитом колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з умовами Договору кредиту сторони погодили строк кредитування 26 днів до 22.05.2021 року (пункт 1.3., 1.4.).
Відповідно до пункту 1.5.2. договору визначено, що проценти за користування кредитом: 2 288,00 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Пунктом 1.6. договору передбачена, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Також у пункті 2.3. визначено умови пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних (базових) умовах.
Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці: строк продовження 3 дні - максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3.00; строк продовження 7 днів - максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 5.00; строк продовження 15 днів - максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 10.00.
Якщо позичальник здійснює продовження кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 договору (пункт 2.3.1.1 договору).
Відповідно до умов пункту 2.3.1.2 пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз. Коли позичальник продовжує користуватись кредитними кошами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору.
У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) стандартних (базових) умовах вчинити дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем здійснювались дії щодо пролонгації строку договору.
З умов договору (пункту 2.3.1.2 договору) слід дійти висновку, що у разі неповернення кредиту, він автоматично пролонгується строком до 60 днів. При цьому з цього ж пункту договору видно, що у разі продовження строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних умовах (який не може перевищувати 60 днів) зупиняється.
Тобто, з умов договору вбачається, що кредит видано на 26 днів, однак у зв`язку з непогашенням заборгованості у вказаний термін він автоматично продовжився ще на 60 днів, тобто загальний строк кредитування - 86 днів. Окрім того, до вказаного строку слід приєднати строк продовження кредитування на пільгових умовах за наявності активних дій позичальника (сплата комісії + частини заборгованості за кредитом), тому загальний строк правомірного нарахування товариством відсотків на пільгових та стандартних умовах становить по 30.07.2021 року.
В матеріалах справи не міститься доказів погашення заборгованості в строк передбачений кредитним договором, а тому нарахування відсотків мало продовжуватись протягом 60 днів після дати встановленої у пункті 1.4. на підставі пункту 2.3.1.2 кредитного договору та протягом 10 днів на підставі пункту 2.3.1.1 договору.
Відповідачем вищевказаного не спростовано.
Таким чином розмір боргу за відсотками розрахований товариством вірно та становить 13 996,24 грн. Ця сума підлягає стягненню а рішення суду підлягає скасуванню в цій частині.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії суд першої інстанції виходив з того, що не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії в розмірі 836,00 грн, оскільки у Постанові від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (провадження №14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Щодо нарахованої комісії колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з п. 1.5.1. Договору кредиту комісія за надання кредиту 860 грн, яка нараховуються за ставкою 19% від суми кредиту одноразово.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення комісії нарахованої позивачем на підставі п. 1.5.1. Договору за надання кредиту в сумі 860 грн. 
Отже загальна сума до стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованості по кредиту підлягає збільшенню з 6 304,00 грн до 18 848,24 грн.
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (пункти 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України).  
Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу, та знайшли своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом
Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.
Відповідно до ч.ч. 5, 6статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що суму витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу завищено, оскільки вид правової допомоги та невелика складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом.
Проте з такими висновками погодитись неможливо враховуючи наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у суді першої інстанції заявив про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. На підтвердження цих вимог позивач надав копію договору про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року №0605, укладеного між адвокатом Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка Михайла Ігоровича та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», акт №1434 наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 23.06.2025 року, детальний опис робіт, виконаних адвокатом від 23.06.2025 року, відповідно до якого сторони підтвердили факт надання Адвокатським об`єднанням «Апологет» та прийняттям клієнтом послуг відповідно до положень укладеного ними договору про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року №0605, сума наданих послуг відповідно до договору складає 7 000 грн.; детальний опис наданих послуг до акту №1434 наданих послуг (правової (правничої) допомоги від 23.06.2025 року.
Відповідно до детального опису робіт адвокат Усенко М.І. надав ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» юридичні послуги в суді першої інстанції: усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 0,30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год., погодження правової позиції клієнта у справі - 0,30 хв., складання позовної заяви- 3,5 години.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, судом враховуються конкретні обставини даної справи, її складність, обсяг наданих послуг з правничої допомоги, обґрунтування заявником розміру цих витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також те, що відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний характер.
Відповідачка не подавала до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу на суму 7 000 грн є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Оскільки судом апеляційної інстанції позовну заяву та апеляційну скаргу задоволено в повному обсязі судовий збір сплачений ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за подання позову в розмірі 2 422 грн, та за апеляційну скаргу в розмірі 3 633,60 грн, а всього 6 055,60 грн підлягають стягненню з  ОСОБА_1  на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382-383 ЦПК України, колегія суддів, –

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» — задовольнити.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпра від 19 листопада 2025 року — скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №100188043 від 26.04.2021 року у розмірі 18 848 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок вісім) 24 коп, яка складається з: 4 016,00 грн — прострочена заборгованість за сумою кредиту; 13 996,24 грн — прострочена заборгованість за сумою відсотків; 836,00 грн — прострочена заборгованість за комісією.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати по справі, а саме: судовий збір за подання позову та за подання апеляційної скарги у сумі сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп, а також витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені «10» березня 2026 року.
Повний текст постанови складено «20» березня 2026 року.

Головуючий:         В.С. Городнича

Судді:           М.О. Макаров

О.В. Свистунова