Справа № 133/4402/25 
Провадження № 33/801/220/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Міхасішин І.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Кадар Артема Миколайовича , подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2026 року визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнути з ОСОБА_1 , 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави.
Не погодившись із зазначеною постановою, захисник, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Кадар А.М. подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях як водія події і складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КпАП України при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Доводи апеляційної скарги грунтуються на позиції захисту , яка полягає в штучному створені поліцейськими умов для складання протоколу за ст. 130 КУпАП, а вимога про огляд висувалась без належних законних підстав, і з порушенням установленого порядку. 
В судове засідання захисник адвокат Кадар А.М. та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явились надали суду письмові заяви з проханням провести розгляд справи у їх відсутність, також зазначили, що вимоги апеляційної скарги підтримують на умовах, викладених у ній, і просили її задовольнити.
Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з таких підстав.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Водій ОСОБА_1 15.11.2025 о 12:32 в селі Махнівка Хмільницького району Вінницької області по трасі АД М21 242 км, керував автомобілем «Mersedes-benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори кам.476114, кам. 476006, чим порушив п.2.5.ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів. 
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КпАП України відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).
Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції визначено ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема це: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Ключовою у цих нормах підставою для проходження огляду, а отже і для вимоги поліцейського пройти огляд, є наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст. 57 Конституції України, кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.
З вказаних норм випливає, що вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння можливо висунути лише у випадку, коли поліцейським встановлено наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, про що він повинен повідомити водія, і лише після цього поліцейський висуває вимогу водієві пройти огляд на стан будь-якого сп`яніння.
На відеозаписі зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу, поліцейський без оголошення водієві про виявлення в останнього ознак сп`яніння (поліцейський не називає жодної), запитує чи готовий водій пройти огляд на стан сп`яніння.
Отже, поліцейським з самого початку вже порушено порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Суддя місцевого суду обґрунтував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому суд обмежився формальним посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, не перевіривши обставини його складання та достовірність відображених у ньому даних, не встановив фактичних обставин події та не дослідивши належним чином матеріали справи, допустивши спрощений і формальний підхід до розгляду справи. Суд не з`ясував, чи існують об`єктивні докази вини ОСОБА_1 , не навів мотивів відхилення доводів захисту, що суперечить вимогам статей 283, 284 КУпАП і свідчить про порушення принципів змагальності та справедливого судового розгляду.
Разом з тим, під час перегляду в апеляційному суді відеоматеріалів, що складаються із трьох окремих відеофайлів, з`ясовано, що фіксація подій починається із моменту коли працівники поліції уже розмовляли з громадянином ОСОБА_1 , при цьому доказів його зупинки матеріали справи не містять.
Водночас під час спілкування із громадянином ОСОБА_1 працівники поліції запропонували останньому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, ознаки якого вони нібито бачать у нього.
Проте з відеозапису не вбачається, які саме ознаки наркотичного сп`яніння виявив/побачив поліцейський, та чи були вони взагалі наявні.
Відеозаписом не зафіксовано будь-яких заходів, які би вживались поліцейськими для встановлення реакції очей громадянина ОСОБА_1 на світло. Тобто відеозапис не містить інформації, яким чином у нього було виявлено таку ознаку як звужені зіниці очей, які не реагують на світло.
Підвищена активність відеозаписом також не зафіксована, а є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, і сама по собі, при відсутності інших, об`єктивних ознак сп`яніння не може давати підстав для підозри, що водій знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, а не наприклад, в стані стресу.
Відеозаписом не зафіксовано жодних дій поліцейських спрямованих на виявлення, фіксацію та перевірку наявності ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , виявлені ознаки сп`яніння особі не озвучені, поліцейські не пропонували пояснити наявність тих чи інших ознак.
Як зазначалось вище, ознаками наркотичного сп`яніння, крім вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, є: порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.
Проте відеозаписами підтверджується, що протягом всього часу спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 стверджував, що не вживав наркотичних речовин, його мова носила послідовний, логічний характер, поведінка відповідала ситуації, що склалась. Будь-яких ознак поведінки, яка б не відповідала обстановці, на вказаному відеозаписі не зафіксовано.
З огляду на викладене вважаю, що в ході розгляду справи суду не надано будь-яких достовірних беззаперечних доказів того, що громадянина ОСОБА_1 керував транспортним засобом і як наслідок у поліцейських виникли правові підстави для проведення щодо нього медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 статті 251 КпАП України, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
На підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не проводився, що свідчить про відсутність у матеріалах справи доказів його перебування у стані такого сп`яніння та недоведеність складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене вище, суд не може покласти в основу обвинувачення лише данні зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки, з огляду на заперечення їх особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, дотримання порядку проведення огляду на стан сп`яніння, що відповідає положенням ч. 5 ст. 266 КУпАП та пунктом 21 розділу ІІІ Інструкції, має вирішальне значення по даній справі.
Отже, протокол складений з порушенням вимог закону, а тому, дані у ньому суд не міг покладати в основу прийнятого рішення.
Наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування поза розумним сумнівом про що неодноразово наголошує Європейський Суд, зокрема у рішенні по справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. The United Kingdom, заява №5310/71) і застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, на чому й наголошує ЄСПЛ у рішенні від 21 липня 2011 року в справі Коробов проти України, заява №39598/03.
Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року у справі №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип, відповідно до якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок
Відповідно до вимог ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відсутні. А тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Кадар Артема Миколайовича , подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 03 лютого 2026 року скасувати, а справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин