26.02.26

Справа № 640/14799/18 
Провадження № 2/646/951/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

26.02.2026 року Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого-судді Глоби М.М.,
за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс банк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хаславської Карини Валентинівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 через представника звернувся до Київського районного суду міста Харкова із позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Київського відділення ХОФ ПАТ «Укрсоцбанк» (далі – ПАТ «Укрсоцбанк») до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хаславської К.В. (далі – приватний нотаріус Хаславська К.В.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. (далі – приватний виконавець Бабенко Д.А.), в обґрунтування якої зазначив, що 04.09.2007 року між ним та АКБ «Укрсоцбанк» в особі Київського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» укладено договір кредиту за № 820/2-27/21/04-7/200.
Відповідно до умов укладеного договору, предметом договору є надання банківською установою кредиту в розмірі 29750 доларів США строком до 03.09.2022 року. Грошові кошти надавались на придбання нерухомого майна – однокімнатної квартири, загальною площею 34,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В якості забезпечення зобов`язань, 04.09.2007 року між ним та АКБ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір № 820/3-27/21/02-7/401, за умовами якого він передав кредитору в іпотеку однокімнатну квартиру, загальною площею 34,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог п. 4.2 іпотечного договору 820/3-27/21/02-7/401 від 04.09.2007 року, АКБ «Укрсоцбанк» мав право у разі порушення обов`язків, встановлених цим договором вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі не виконання, звернути стягнення на предмет іпотеки.
У кінці липня 2018 року на його адресу надійшла вимога приватного виконавця Бабенка Д.А.
07.08.2018 року, при ознайомленні із виконавчим провадженням № 56696113, було встановлено, що воно відкрито 03.07.2018 року на виконання виконавчого напису № 2094 приватного нотаріуса Хаславської К.В. про стягнення на користь АКБ «Укрсоцбанк» однокімнатної квартири, загальною площею 34,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 07.09.2010 року.
Протягом часу з 07.09.2010 року він продовжував виконувати свої зобов`язання перед банком, однак жодного разу банк не повідомляв йому про те, що ним отримано виконавчий напис нотаріуса, жодної вимоги щодо дострокового погашення кредиту або попередження про розірвання кредитного договору він не отримував.
Відповідно до виконавчого напису нотаріуса № 2094 від 07.09.2010 року стягненню підлягає сума 254247 грн. 32 коп., з яких по кредиту 210477 грн. 24 коп., по відсоткам 34880 грн. 08 коп., пеня 6390 грн. 00 коп., витрати по вчиненню виконавчого напису нотаруса 2500 грн. 00 коп.
Оскільки вказана сума заборгованості не є безпідставною, а він не отримував вимогу про усунення порушень, просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності; визнати дії АТ «Укрсоцбанк» в особі Київського відділення ХОФ АТ «Укрсоцбанк» в частині порушення вимог кредитного договору № 820/2?27/21/04?7/200 від 04.09.2017, п. 4.2. іпотечного договору № 820/3?27/21/02?7/401 від 04.09.2017, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень», ст. 87 Закону України «Про іпотеку» незаконними; визнати виконавчий напис № 2094 приватного нотаріуса ХМНО Хаславської К. В. про стягнення з нього на користь ПАТ «Укрсоцбанк» однокімнатної квартири, загальною площею 34,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданий 07.09.2010 року, - таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.08.2018 року цивільну справу передано до Червонозаводського районного суду м. Харкова за підсудністю (т. 1 а.с. 31-32).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2018 року, справа розподілена судді Тесліковій І.І. (т. 1 а.с. 59).

Ухвалою суду від 21.09.2018 років відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 60-61).

22.11.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк», відповідно до ст. 178 ЦПК України, надало до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що строки позовної давності щодо звернення ОСОБА_1 з позовною заявою є пропущеними, оскільки оспорюваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом 27.09.2010 року та на підставі якого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлено стягувачу та боржнику. Крім того, з моменту відкриття виконавчого провадження було винесено не одну постанову, копії яких також направляли боржнику. Не зважаючи про обізнаність ОСОБА_1 про вчинений виконавчий напис, останній не звертався до суду з позовом протягом восьми років. Враховуючи наведені обставини, значний період часу, який сплив після вчинення виконавчого напису, норми ЦК України, та те, що ОСОБА_1 не доведено факту того, що він не міг дізнатись про порушення його прав протягом восьми років, є підстави для відмови у позові у зв`язку з пропуском строків позовної давності.
Крім того, виконавчий напис нотаріуса повністю відповідає змісту наданих кредитором (стягувачем) документів, у тому числі в частині розміру грошової суми боргу. При цьому, норми чинного законодавства не встановлюють обов`язок нотаріуса узгоджувати суму заборгованості з боржником.
Враховуючи те, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, в підтвердження наявності заборгованості було подано оригінал кредитного договору, іпотечного договору, оригінал виписки по особовому рахунку, відомості про розмір заборгованості за кредитним договором, правових підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не має. При цьому, саме по собі заявлення даного позову, є зловживанням процесуальними права з метою виграшу часу, та спробою ухилитись від відповідальності за взяті на себе зобов`язання.
Відповідач просив в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі (т. 1 а.с. 72-78).

Ухвалою суду від 22.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (т. 1 а.с. 99-100).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2019 року на підставі розпорядження керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова № 02-15/36 від 01.02.2019 року, справа розподілена судді Єжову В.А. (т. 1 а.с. 111-112).

Ухвалою суду від 11.01.2020 року залучено до участі у справі правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк» - акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі – АТ «Альфабанк») (т. 1 а.с. 163).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021 року на підставі розпорядження керівника суду № 02-13/143 від 23.11.2021 року, справа розподілена судді Шелест І.М. (т. 1 а.с. 185-187).

Ухвалою суду від 29.12.2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду (т. 1 а.с. 194-195).

Розпорядженням Голови Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06.07.2023 року вище зазначені матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова (т. 1 а.с. 234-235).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2023 року, цивільна справа передана для розгляду судді Глобі М.М. (т. 1 а.с. 241).

Ухвалою суду від 22.09.2023 року цивільну справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 242-243).

Ухвалою суду від 29.02.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (т. 2 а.с. 25-26).

Ухвалою суду від 29.08.2024 року витребувано від приватного нотаріуса Хаславської К.В. належним чином завірені копії документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису № 2094 від 27.09.2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 50-52).

Ухвалою суду від 29.09.2025 року зазначено в якості належного відповідача замість АТ «Альфабанк» - його правонаступника - акціонерне товариство «Сенс банк» (далі – АТ «Сенс банк») (т. 1 а.с. 175).

Ухвалою суду від 29.09.2025 року заяву представника позивача ОСОБА_2 про відмову від частини позовних вимог задоволено, прийнято відмову представника позивача ОСОБА_2 від позову в частині позовних вимог про визнання дії АТ «Сенс банк» в частині порушення вимог кредитного договору № 820/2?27/21/04?7/200 від 04.09.2017 року, п. 4.2. іпотечного договору № 820/3?27/21/02?7/401 від 04.09.2017 року, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень», ст. 87 Закону України «Про іпотеку» незаконними. Провадження у справі в частині позовних вимог, а саме: визнати дії АТ «Сенс банк» в частині порушення вимог кредитного договору № 820/2?27/21/04?7/200 від 04.09.2017 року, п. 4.2. іпотечного договору № 820/3?27/21/02?7/401 від 04.09.2017 року, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень», ст. 87 Закону України «Про іпотеку» незаконними -закрито (т. 2 а.с. 176-178).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином.

Представник відповідача АТ «Сенс Банк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач приватний нотаріус Хаславська К.В. у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надавши до суду на виконання ухвали суду від 24.10.2018 року копії виконавчого напису № 2094 та документи, на підставі яких було його вчинено.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, сторони по справі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності сторін по справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено під час судового розгляду, 04.09.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 820/2-27/21/04-7/200, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 29750 доларів США, зі сплатою 11,75 % річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 03.09.2022 року включно (т. 1 а.с. 6-10).

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, 04.09.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 820/3-27/21/02-7/401. Предмет іпотеки - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 14-17).

Додатковою угодою № 1 від 20.10.2008 року про внесення змін до договору кредиту № 820/2-27/21/04-7/200 від 04.09.2007 року з 20.10.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14,00 % річних (т. 1 а.с. 11).

Своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима ОСОБА_1 належним чином не виконував, внаслідок чого станом 24.06.2010 року у нього виникла заборгованість по кредиту в розмірі 251747 грн. 33 коп. (т. 2 а.с. 66), з них: 210477 грн. 24 коп. заборгованість по кредиту; 34880 грн. 08 коп. заборгованість по відсоткам; 6390 грн. 00 коп. пеня.

09.12.2009 року АКБ «Укрсоцбанк» направив позичальнику ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень, однак дана вимога була залишена без задоволення (т. 2 а.с. 68). Про те, що дана вимога була отримана позичальником свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, підписане особисто ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 67).

27.09.2010 року приватним нотаріусом Хаславською К.В. вчинено виконавчий напис за № 2094, яким запропонувала звернути стягнення на однокімнатну квартиру, загальною площею 34,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Зазначена квартира на підставі іпотечного договору № 820/3-27/21/02-7/401, посвідченого 04.09.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. за реєстром № 2984, передана в іпотеку АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», строк платежу за яким настав 10.02.2010 року. стягнення проводиться станом на 24.06.2010 року.
За рахунок коштів, отриманих від реалізації однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі: по кредиту – 210477 грн. 24 коп., по відсоткам – 34880 грн. 08 коп., пеня – 6390 грн. 00 коп., витрати по вчиненню виконавчого напису – 2500 грн. 00 коп., що становить 254247 грн. 32 коп. (т. 2 а.с. 60).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

У відповідності до п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року за № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року (п. 284 Інструкції).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (п. 286 Інструкції).

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року (справа № 6-158цс15).

Крім того, можливість звернення стягнення на предмет іпотеки передбачена як загальним Законом України «Про нотаріат», так і спеціальним Законом України «Про іпотеку».

При цьому ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачала, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частинами 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення ч. 1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

В даному випадку АКБ «Укрсоцбанк» надав нотаріусу усі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, встановлюють прострочення виконання зобов`язання, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. 

Посилаючись на те, що вказана у виконавчому написі заборгованість за кредитним договором не є безспірною, позивач не зазначив, яким є дійсний розмір цієї заборгованості та не надав доказів на підтвердження своїх доводів в цій частині, а тому такі доводи є припущенням, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він, як іпотекодавець звертався до кредитної установи та/або до нотаріуса із заявою про надання йому копій матеріалів на підставі яких нотаріусом було вчинено оспорюваний виконавчий напис та що йому було відмовлено у наданні вказаних документів.

Отже, нотаріус вправі був вчинити виконавчий напис за заявою АКБ «Укрсоцбанк». Підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, немає.

Крім того, виконавчий напис було вчинено 27.09.2010 року, в той час як з позовом до суду позивач звернувся у серпні 2018 року, тобто по спливу майже восьми років. При цьому строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Доказів того, що позивачу не було відомо про вчинення виконавчого напису, суду не надано. Відповідач навпаки подав відзив, в якому зазначав про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду із позовом. Однак, враховуючи те, що позов є необґрунтований по суті, в задоволенні позову слід відмовити саме з цієї підстави.

Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави вважати, що суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Згідно з сталою практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Таким чином, враховуючи, що під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження, що виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам чинного законодавства, так як вказана у ньому заборгованість не є безспірною, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити. 

Інші, наведені позивачем доводи в обґрунтування своєї позицій, не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, тому з відповідача на користь позивача не підлягають відшкодуванню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс банк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хаславської Карини Валентинівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович – відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Представник позивача – ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач – Акціонерне товариство «Сенс банк», ЄДРПОУ 23494714, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100.

Представник відповідача – Кравцова Світлана Миколаївна, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: 61012, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 14.

Відповідач – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська Карина Валентинівна: адреса 61001, м. Харків, пр. Аерокосмічний, буд. 1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович, адреса: 61001, м. Харків, вул. Молочна, 18.

Суддя -