Справа № 127/28574/25
Провадження 2/127/6288/25 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 року 
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С. 
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В. 
розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Вінницької міської ради як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в: 

10.09.2025 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Вінницької міської ради як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав, яку мотивовано тим, що сторони є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб сторони розірвали. Більше десяти років дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо. Тривалий час батько дитиною не цікавиться взагалі, аліментів на утримання дитини не сплачує, має борг зі сплати аліментів станом на 31.08.2025 року - 148 120, 56 грн.
Син ОСОБА_3 має інвалідність з дитинства, йому встановлено діагноз: «Емоційні розлади, пов`язані з органічним ушкодженням головного мозку, не уточнені. Розлад експресивної мови. Порушення активності та уваги. Інші порушення нервової системи, не класифіковані у інших рубриках. Резидуально-органічна недостатність. Судомний синдром в анамнезі. Міопія. Плоска стопа. Зазначені відомості підтверджуються медичними висновками та індивідуальною програмою реабілітації дитини інваліда.
Мати є опікуном сина, займається його лікуванням та реабілітацією. 
Відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виховання дитини, лікування, не піклується про нього. Відповідач не виходить на зв`язок із позивачем, а на лікування і реабілітацію дитини, в тому числі за кордоном, необхідною є згода його батька. Такої згоди батько не надає.
Позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Судом вчинені наступні процесуальні дії у даній справі.
Ухвалою суду від 29.09.2025 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.
Ухвалою суду від 11.11.2025 року витребувано зі служби у справах дітей Вінницької міської ради (м. Вінниця, вул. Соборна, 50) доказ - висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На виконання зазначеної ухвали 13.01.2026 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 08.01.2026 року № 01/00/011/1272.
28.01.2026 року закрите підготовче провадження.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала за викладених обставин. Суду пояснила, що відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання їх спільної дитини - сина ОСОБА_3 , 2011 р.н. Борг відповідача по аліментам становить 200 тис.грн. Відповідач не спілкується з сином, не цікавиться ним взагалі, не вітає на свята. Він 10 років був відсутній в житті дитини. Наголосила, що дитина за станом здоров`я потребує лікування та реабілітації за кордоном, для цього потрібна згода батька, якої він не надає. В сукупності все це негативно впливає на розвиток дитини. Зауважила, що якось випадково побачили відповідача на вулиці. Син упізнав його, підбіг, але відповідач не захотів із ним спілкуватись. Контактів свого батька, щоб подзвонити йому, син не має. Така поведінка ОСОБА_2 є для сина травмуючою. Про відповідача і спосіб його життя їй нічого не відомо. Батьки відповідача і його родичі з нею та ОСОБА_3 також не спілкуються. 
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно за місцем реєстрації проживання, письмового відзиву, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
В судове засідання представник служби у справах дітей Вінницької міської ради - Савіцька А.М. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що підтримує висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 08.01.2026 року № 01/00/011/1272 про позбавлення батьківських прав. 
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 
Судом встановлено, що 01.03.2008 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням суду від 19.08.2015 року був розірваний.
У шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 (а.с. 9). 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2014 року № 127/16689/14 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 01.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13). 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2021 року № 127/8967/21 змінено розмір та спосіб стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частки доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому рішенні від 19.05.2021 року зазначено, що ОСОБА_2 інших утриманців не має, про стан здоров`я дитини він не був обізнаний (а.с. 14-17). 
Державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Вінниці відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5. В зв`язку з наявною у боржника заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 2 роки, постановою від 02.09.2025 року на боржника накладено штраф - 17 390,40 грн. (а.с. 20-28).
В межах ВП № НОМЕР_4 щодо ОСОБА_2 22.08.2018 року встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; у праві полювання.
Станом на 12.07.2021 року заборгованість по аліментам з моменту відкриття провадження за виконавчим листом на підставі судового рішення № 127/16689/14 (ВП № НОМЕР_4) - 43 807,08 грн.
Станом на 31.08.2025 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам за виконавчим листом на підставі судового рішення№ 127/8967/21 (ВП № НОМЕР_5) становить 148 120,56 грн. (а.с. 21).
02.09.2025 року адміністрація КЗ «Вінницький ліцей № 33» повідомила, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається у 8-Г класі, у цьому закладі з 01.09.2018 року. Дитина охайна, доглянута, вихована, організована. Проживає з мамою, яка постійно опікується своїм сином, забезпечує належне харчування, лікування, дбає про навчання та участь у позашкільній, творчій діяльності сина, у спільних заходах та екскурсіях. Батько - ОСОБА_2 протягом усього періоду навчання ОСОБА_3 в навчальному закладі не з`являвся, не спілкувався з учителями і не цікавився його навчанням (а.с. 19). 
Згідно індивідуальної програми реабілітації дитини з інвалідністю від 14.11.2023 року, ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства (категорія підгрупи «А»), йому встановлено діагноз: «Емоційні розлади, пов`язані з органічним ушкодженням головного мозку, не уточнені. Розлад експресивної мови. Порушення активності та уваги. Інші порушення нервової системи, не класифіковані у інших рубриках. Резидуально-органічна недостатність. Судомний синдром в анамнезі. Міопія. Плоска стопа (а.с. 38).
Дитина має обмеження: до пересування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою, навчання. Потребує медичної реабілітації: відновної терапії, профілактичних заходів, санаторно-курортного лікування психіатричної допомоги, медичного спостереження (нагляд психіатра, невропатолога, ортопеда, офтальмолога тощо), психолого-педагогічної реабілітації, психолого-логопедичної корекції тощо
Згідно медичного висновку № 197 від 14.11.2023 року про дитину з інвалідністю віком до 18 років - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його опікуном є мати. Дитина має захворювання (патологічний стан), підлягає оформленню на соціальну допомогу на 2 роки, до 14.10.2025 року (а.с. 39, 40). 
Мати займається лікуванням та реабілітацією дитини, оплачує консультації лікарів та лікування дитини (а.с. 29-37). 
10.10.2023 році позивачка звернулась до ВРУП ГУНП у Вінницькій області щодо встановлення місця перебування ОСОБА_2 , але на момент розгляду та прийняття рішення - 10.11.2023 року встановити місце перебування останнього та опитати не представилось за можливе (а.с. 41). 
05.09.2025 року ОСОБА_1 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу її прізвище - « ОСОБА_1 », що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 100). 
Як було встановлено в судовому засіданні, після розірвання шлюбу між сторонами відповідач припинив спілкування із сином ОСОБА_3 , 2011 р.н., який є інвалідом з дитинства, не цікавився його здоров`ям, життям, навчанням, не займався вихованням, не спілкувався з ним.
Жодних доказів на спростування позиції позивача відповідач не надав. 
Частинами 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
13.01.2026 року до суду надійшов висновок органу опіки і піклування Вінницької міської ради від 08.01.2026 року про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 88-91). 
На засідання комісії батько ОСОБА_2 не з`явився повторно, рекомендовані листи від 17.11.2025 року та від 03.12.2025 року повернулись за закінченням терміну зберігання.
16.12.2025 року працівники служби здійснили відвідування помешкання батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однак, двері квартири ніхто не відчинив. 
Крім того, із висновку органу опіки і піклування Вінницької міської ради вбачається, що у зв`язку зі станом здоров`я дитини ОСОБА_3 , його думку було з`ясовано фахівцями Вінницького міського центру соціальних служб ВМР. Згідно психологічної характеристики від 09.12.2025 року № 01-23/1238, у дитини ОСОБА_3 є невирішена образа на біологічного батька через тривалу відсутність контакту. Хлопчик відмовився додавати біологічного батька на малюнок, що корелює з емоційною дистанцією та образою через його відсутність. Підліток здатний висловити своє ставлення та усвідомлює відсутність біологічного батька в житті; тема батька викликає емоційну болючість і образу.
Висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав мотивований тим, що своєю поведінкою ОСОБА_2 порушив вимоги ст.ст. 150, 180 СК України, які покладають на батьків обов`язки по вихованню та утриманню дітей.
В судовому засіданні було заслухано думку дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (14 років), учня 8 класу, який пояснив, що свого батька ОСОБА_2 він не бачив давно. Він хотів би спілкуватись з батьком, але батько ніколи до нього не приходить, не телефонує йому. Номера телефону батька він не знає. Він живе з мамою та її чоловіком ОСОБА_11 , який з ним гуляє, допомагає робити домашні завдання.
Правовідносини виникли між сторонами з приводу здійснення особистих немайнових прав і обов`язків батька та неповнолітньої дитини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глави 13 Сімейного кодексу України. 
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частиною 2 ст. 157 СК України визначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. 
Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
В судовому засіданні було встановлено, що син ОСОБА_3 , 2011 р.н. постійно проживає з матір`ю. Батько сином не цікавиться, не бачиться з ним, не спілкується особисто або засобами зв`язку, байдужий до його долі, ніяким чином не піклується про ОСОБА_3 , його здоров`я, реабілітацію, розвиток, навчання, добробут, підготовку до самостійного життя, не приймає участі у матеріальному утриманні сина.
Фактично відповідач самоусунувся від догляду та виховання свого сина ОСОБА_3 . Така поведінка батька свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. 
Враховуючи наведені обставини, надані суду докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу свідомо ухилявся від виконання батьківського обов`язку, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дітям повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їм розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 211, 20 грн., сплата якого позивачкою підтверджена квитанцією від 04.09.2025 року та 10 000 грн. витрат на правничу допомогу, згідно прибуткового касового ордеру від 02.09.2025 року, розрахунку витрат на правничу допомогу та договору про надання правничої допомоги № 462 від 02.09.2025 року.
Керуючись Європейською конвенцією про здійснення прав дітей (Страсбург, 08.09.1995 року), Декларацією прав дитини (20.11.1959 р.), ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 263-265 , 280-282 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 11 211,20 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.
Учасники справи:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 
- третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Вінницької міської ради, 21050 м. Вінниця, вул. Соборна, 50, ЄДРПОУ 44566028 
Повне судове рішення складене 20 лютого 2026 року.

Суддя: