Справа № 756/4736/25
Провадження № 2/756/402/26

оболонський районний суд міста києва
 
РІШЕННЯ
 
іменем України
 
(заочне)
 
20 березня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Пукала А.В.,
за участю
секретаря судового засідання Пегети І.Е.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми,
У С Т А Н О В И В :
 
Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовною заявою, в якій просив визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 :
- перший та третій тиждень місяця з 19:00 п`ятниці до 19:30 неділі;
- другий та четвертий тиждень місяця щовівторка та щочетверга з 15:00 до 20:00;
- у буденні дні за домовленістю з матір`ю дітей у громадських місцях та за місцем проживання батька, але не менше двох днів на тиждень з урахуванням робочого графіка позивача та графіка занять дітей;
- спільний щорічний відпочинок батька з дітьми двічі за літній період протягом 20 днів кожний у періоди з 01.06 по 20.06 та з 27.07 по 15.08 з можливістю виїзду за межі України за попередньою домовленістю з матір`ю дітей;
- спільний щорічний відпочинок батька з дітьми в осінній, зимовий, весняний період протягом не менше 10 днів з можливістю виїзду за межі України за попередньою домовленістю з матір`ю дітей;
- під час хвороби дітей - безперешкодне відвідування дітей за місцем їх проживання за попередньою домовленістю з матір`ю дітей;
- необмежене щоденне спілкування з дітьми по телефону, скайпу та за допомогою інших технічних засобів зв`язку в період з 19:00 по 20:00 протягом 30 хвилин.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28.06.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб.
Позивач зазначив, що у період спільного проживання з 2011 року у сторін народилися троє спільних дітей:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
21.01.2025 відповідач звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу, після чого, за твердженням позивача, почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми.
Позивач зазначив, що діти проживають разом із відповідачем, яка не дозволяє йому бачитися з дітьми, спілкуватися з ними телефоном та за допомогою інших засобів зв`язку, а також не допускає його до помешкання, де проживають діти. Позивач наголосив, що відповідач на власний розсуд відмовляє йому у побаченнях із дітьми.
Позивач звернув увагу, що відповідач відмовляється повідомляти найменування та адреси навчальних (розвивальних) центрів, які відвідують діти, а також години занять і не погоджує з ним графік таких занять.
Позивач зазначив, що має з дітьми добрі стосунки, бере участь у їх утриманні та вважає за необхідне встановити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми без участі та присутності матері дітей, з визначенням регулярних зустрічей у вихідні та будні дні, періодів спільного щорічного відпочинку, порядку відвідування дітей під час їх хвороби та щоденного дистанційного спілкування у визначений час.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2025 року відкрито провадження у справі.
Суд ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2025 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, явку представника не забезпечила, відзив не подала.
Третя особа Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, просила розгляд справи проводи за відсутності представника.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Суд встановив, що 28.06.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 443.
Суд встановив, що у сторін є спільні діти:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 1205;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 1876;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 169.
21.01.2025 ОСОБА_7 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2025 шлюб розірвано, прізвище « ОСОБА_8 » після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне « ОСОБА_9 ».
З пояснень позивача, викладених у позовній заяві та наданих у судовому засіданні, вбачається, що з 21.01.2025 відповідач, з якою проживають діти, чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, зокрема обмежує особисті зустрічі, телефонне та інше дистанційне спілкування, а також не надає інформації щодо місць і графіка занять дітей. Крім того, позивач зазначив, що відповідач проживає з іншим чоловіком, фактично діти проживають з бабусею, мати лише іноді їх відвідує.
З довідки про результати перевірки по рапорту ЄО № 16019 від 28.02.2025 вбачається, що 28.02.2025 о 17 год 31 хв до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві по спец. Лінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , теща ОСОБА_10 перешкоджає спілкуванню з дітьми.
Згідно з актом обстеження умов проживання квартири АДРЕСА_2 , під час візиту слухавку домофона підняла жінка, яка відмовилася представитися. Повідомила, що діти проживають у цій квартирі, впустити відмовилася, посилаючись на те, що на це потрібен дозвіл матері дітей. Сказала, що зв`яжеться з нею та передасть її інформацію.
Відповідно до довідки Оболонського районного в м. Києві центру соціальних служб ОСОБА_1 дійсно отримує послуги психолога на базі Центру в період з 20.06.2025 по теперішній час.
Відповідно до висновку Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, 30.04.2025 службою та 12.05.2025 Оболонським районним у м. Києві центром соціальних служб було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання батька та встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , є орендованою, розташована на 6 поверсі 9-поверхового будинку та складається з двох кімнат. У зазначеному помешканні проживає батько дітей.
Під час обстеження умов проживання вдома був батько. Умови проживання задовільні. Квартира охайна, чиста, облаштована необхідними меблями, побутовою технікою та предметами домашнього вжитку. Батько займає окрему кімнату. Для дітей наявні окремі спальні місця, стіл для навчання, шафа для одягу. У квартирі створені належні умови для проживання та виховання дітей.
Відповідно до характеристики за місцем роботи, батько працює у ТОВ «Ягуар» монтажником систем утеплення будівель, характеризується позитивно.
Зі слів батька, він надає кошти на утримання дітей, але відповідних доказів не надав.
У ході спілкування батько зазначив, що мати не надає можливості зустрічатися з дітьми, спілкуватися з ними у вільний час, у тому числі за допомогою месенджерів, оскільки контакти з ним заблоковані.
28.02.2025 позивач письмово повідомив Службу про виникнення конфліктної ситуації з матір`ю дітей у зв`язку з тим, що, на його думку, мати чинить перешкоди у спілкуванні з ними.
Комісією, Службою та Оболонським районним у місті Києві центром соціальних служб 01.05.2025 було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання матері дітей. Квартира знаходиться у багатоповерховому будинку, складається з кількох кімнат. У вказаному помешканні проживають бабуся, мати та діти.

Під час обстеження вдома були мати, бабуся та діти. Вказано, що батько з листопада 2024 року не проживає у сім`ї, у 2025 році розірвано шлюб з чоловіком за рішенням суду. Зі слів матері, батько відвідує дітей рідко, 2-3 рази на тиждень, на постійній основі за ними не доглядає. За словами матері, батько дітей фінансово не підтримує, у зв`язку з чим мати планує подавати позов до суду про стягнення аліментів.
Всі діти відвідують спеціалізовану школу № 299 Оболонського району м. Києва (з поглибленим вивченням англійської мови). Додаткових гуртків не відвідують.
Під час бесіди ОСОБА_11 повідомив, що не має бажання спілкуватись з батьком, оскільки він ображав маму. ОСОБА_12 підтримав ОСОБА_11 та додав, що батько не привітав його з днем народження, яке було 30.04.2025. ОСОБА_13 підтримала братів.
Письмових пояснень та пропозицій щодо графіка визначення способів участі батька у вихованні малолітніх дітей, а також будь-яких інших документів до Служби станом на 15.04.2025 не надано.
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації 15.05.2025 були присутні обоє батьків.
Батько повідомив, що мати не дає спілкуватись з дітьми впродовж п`яти місяців. Перший місяць спілкування відбувалось безперешкодно, потім діти почали проситись до батька частіше, після чого мати заборонила це спілкування і заблокувала всі контакти.
Мати повідомила, що в сім`ї були сварки при дітях. Оскільки діти були очевидцями того, як батько ображав матір, вони не хочуть спілкуватись з батьком. Мати зазначила, що вихованням дітей займається бабуся, оскільки мати працює і наразі не має достатнього впливу на дітей. Живе окремо від дітей з новим співмешканцем. У майбутньому планує забрати дітей до себе. Батько фінансово не допомагає, утримує дітей співмешканець. З зими мати проживає у цього чоловіка.
Батьки дітей проживали разом 13-14 років.
Мати заперечила проти визначення будь-якого графіка спілкування, оскільки діти проти спілкування з батьком.
З метою з`ясування дитячо-батьківських відносин мати та батько надали згоду на роботу дітей з психологом Оболонського районного в м. Києві центру соціальних служб.
Комісією ухвалено рішення направити сім`ю (дітей) на роботу з психологом Оболонського районного в м. Києві центру соціальних служб. Розгляд справи перенести до отримання висновку психолога.
Відповідно до інформаційної довідки, наданої Оболонським районним в м. Києві центром соціальних служб № 25-10-597 від 24.10.2025, за результатами проведеної роботи психолога з дитиною ОСОБА_14 виявлено: дитина розвинена згідно з віком, має ознаки тривожності та заниженої самооцінки, усвідомлює своє бажання жити разом з матір`ю та бабусею, на даний момент не має бажання спілкуватися з батьком.
Відповідно до інформаційної довідки, наданої Оболонським районним в м. Києві центром соціальних служб № 25-10-601 від 31.10.2025, за результатами проведеної роботи психолога з дітьми ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виявлено: під час зустрічей діти виглядали охайно, уважно ставились до виконання завдань, проявляли відкритість у спілкуванні та надавали розгорнуті відповіді; члени родини, з якими діти на сьогодні проживають, сприяють їх всебічному розвитку; батько приділяв мало уваги вихованню синів та організації їх дозвілля; діти мають обмежені уявлення про особистість батька, фігура батька відсутня серед кола значущих для них людей та подій, у тому числі днів народжень та свят; можливість спілкування з батьком сини сприймають з напругою та занепокоєнням і не вбачають у цьому потреби; загалом у синів сформувалась стійка негативна характеристика батька через спостереження ними його тривалої агресивної поведінки до матері, вони не вірять у позитивні зміни особистісних якостей батька та подальше покращення стосунків з ним.
На засіданні комісії 06.11.2025 був присутній батько дітей, який підтвердив намір визначити графік участі у вихованні дітей. Він зазначив, що ситуація не змінилась, мати та бабуся по лінії матері забороняють дітям з ним бачитися. Оскільки сторони проживають в одному районі, одного разу в магазині батько зустрів дітей, підійшов привітатися і запитати, як у них справи, після чого бабуся почала кричати, щоб він відійшов від дітей, та викликала поліцію.
04.11.2025 до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява від ОСОБА_17 , матері дітей, у якій вона зазначила, що на засіданнях комісії присутньою не буде, не бажає бачити колишнього чоловіка, оскільки при зустрічах він погрожує та принижує, від чого в неї підвищується артеріальний тиск, після чого доводиться лікуватися. Зі слів матері, батько завжди поводить себе неадекватно, зустрічі дітей з батьком вона заперечує. Протягом усього часу після розлучення батько взагалі фінансово не допомагає дітям: ні коли їх потрібно було збирати до школи, ні коли діти хворіють.
З вказаного висновку також вбачається, що з інтересів дітей, Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, рекомендує суду визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом спілкування з ним у такому порядку:
- у першу та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця з 10:00 до 18:00, за згодою дітей;
- спільний відпочинок протягом 7 днів під час зимових канікул та 21 дня під час літніх канікул, за умови своєчасного (не пізніше ніж за два тижні до дати запланованого відпочинку) попередження ОСОБА_6 та за згодою дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (ст. 7 Конвенції про права дитини).
Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У ч. 1 ст. 9 зазначеної Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і, потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини - держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Частинами 2, 8, 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно зі ст.141 СК України - мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини (ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ст. 153 СК України - мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року у справі за заявою «Хант проти України», за № 31111/04).
У відповідності до ст. 5 Протоколу за № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен з подружжя, у відносинах між собою і, в їхніх відносинах зі своїми дітьми, користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі за № 402/428/16-ц зроблено висновок про те, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23.05.1969 року та Закону за № 1906-IV, а також не містить положень, щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим положення Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.
Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім - і якщо, це не порушуватиме права та інтереси дитини - підлягають врахуванню інтереси батьків.
Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами тощо.
Приймаючи рішення в інтересах дитини, суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 19 СК України - при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь Органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який подає суду письмовий висновок, щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини, практика якого, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч. 4 ст. 10 ЦПК України, застосовується судом, як джерело права.
Так, у рішенні від 19.09.2019 року у справі «Andersena v. Latvia», заява за № 79441/17, Європейський суд з прав людини зазначив, що «найкращі інтереси дитини» не можуть розумітися однаково, незалежно від того, чи розглядає суд запит про повернення дитини відповідно до Гаазької конвенції або постанову про опіку або батьківських правах. Національні суди, відхиляючи певну інформацію і докази, що стосуються конкретного розгляду, не можуть вважатися такими, що проігнорували найкращі інтереси дитини.
У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року у справі «М. С. проти України», заява за № 2091/13, йдеться про визначення інтересів дитини, їх місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини, у кожній конкретній справі, необхідно враховувати два аспекти:
- по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною;
- по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є несприятливим.
Таким чином, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі за № 607/13092/16-ц, від 14.07.2020 року у справі за № 127/28537/18, від 17.08.2022 року у справі за № 613/1185/19.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.
Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Враховуючи зазначене, інтереси дітей та батьків, позицію органу опіки та піклування, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
 
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, встановлення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми - задовольнити частково.
Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:
- у першу та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця з 10:00 до 19:00, за згодою дітей;
- у будні дні - за домовленістю з матір`ю дітей у громадських місцях та за місцем проживання батька, але не менше одного дня на тиждень з урахуванням робочого графіка батька та графіка занять дітей;
- спільний відпочинок протягом 7 днів під час зимових канікул та 21 дня під час літніх канікул, за умови своєчасного (не пізніше ніж за два тижні до дати запланованого відпочинку) попередження ОСОБА_2 та за згодою дітей;
- під час хвороби дітей - безперешкодне відвідування дітей за місцем їх проживання за попередньою домовленістю з матір`ю дітей;
- щоденне спілкування з дітьми телефоном та за допомогою інших технічних засобів зв`язку у період з 19:00 по 20:00 тривалістю 30 хвилин.
В решті позовних вимог відмовити.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 .
Третя особа: Орган опіки та піклуванння Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, ЄДРПОУ 37445484, адреса: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 2-Д.

Заочне рішення може бути переглянуте Оболонським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         Андрій ПУКАЛО