Справа № 137/1678/25 
Провадження № 33/801/132/2026
Категорія: 149 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,
розглянувши апеляційну скаргу Соловйова Дмитра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2025 по справі № 137/1678/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, -
в с т а н о в и в :

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2025 по справі № 137/1678/25 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
Як зазначено в постанові суду, 24.11.2025 о 12:55 год. на А/Д М30 347 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року.
Не погоджуючись із постановою суду, Соловйов Д.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 847 від 20.01.2026), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду, просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що :  працівниками поліції було проігноровано клопотання ОСОБА_1 дочекатись адвоката при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення; у справі відсутні докази, які підтверджують факт керування автомобілем ОСОБА_2 ; свідки-очевидці працівниками поліції не залучались. 
В апеляційній скарзі мститься клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції з тих підстав, що постанова місцевого суду винесена 19.12.2025, про її зміст заявник дізнався з ЄДРСР 28.12.2025, а апеляційну скаргу вперше подано 29.12.2025 протягом десяти днів з дня коли дізнався про зміст постанови, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 19.01.2026 повернуто, оскільки відповідно до частини другої статті 271 КУпАП захисником не долучено документів до апеляційної скарги, які підтверджують його повноваження; повторно апеляційну скаргу подано без зволікань 20.01.2026 з усуненими недоліками. 
У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Соловйов Д.І. не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час і місце її розгляду. 
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (частина шоста статті 294 КУпАП). 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню, з огляду на наступне.
Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
З матеріалів справи вбачається, що постанова суду першої інстанції винесена 19.12.2025, про її зміст заявник дізнався з ЄДРСР 28.12.2025, а апеляційну скаргу вперше подано 29.12.2025 протягом десяти днів з дня коли дізнався про зміст постанови, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 19.01.2026 повернуто, оскільки відповідно до частини другої статті 271 КУпАП захисником не долучено документів до апеляційної скарги, які підтверджують його повноваження; повторно апеляційну скаргу подано без зволікань 20.01.2026 з усуненими недоліками. 
З огляду на зазначене, наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.
Щодо апеляційного перегляду справи по суті. 
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів : протоколу про адміністративне правопорушення ЕПРТ № 522327 від 24.11.2025, згідно якого 24.11.2025 о 12:55 год. на А/Д М30 347 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року (5.08.2025 винесена постанова за ч. 2 ст. 126 КУпАП), чим порушив ПДР України /а. с. 2/; довідки старшого інспектора ВАП Гамарник Т. /а. с. 1/; витягу адмінпрактики /а. с. 3/; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5405361 від 5.08.2025 /а. с. 4/; рапортом поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Решетнік М. від 24.11.2025 /а. с. 6/.
Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Диспозиція частини першої - п`ятої статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за : (ч. 1) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством; (ч. 2) керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; (ч. 3) керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; (ч. 4) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами; (ч. 5) повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Відповідно до пункту 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі – постанова Пленуму № 14).
Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (пункт 1.10 ПДР України).
Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування (рішення ВС від 20.02.2019 по справі №404/4467/16-а).
Суд апеляційної інстанції вважає, що у справі відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 24.11.2025 о 12:55 год. на А/Д М30 347 км транспортним засобом Opel, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечував свою вину, зазначав, що він транспортним засобом не керував, однак ці заперечення не отримали належної оцінки в оскаржуваній постанові.
Як видні з протоколу про адміністративне правопорушення ЕПРТ № 522327 від 24.11.2025 /а. с. 2/, в ньому зазначено, що до протоколу додається технічний засіб відеозапису 468626, 4680876, однак зазначені відеозаписи в матеріалах справи відсутні та до протоколу долученні не були.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).
Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (частина перша статті 256 КУпАП). 
У справі відсутні відомості про свідків-очевидців події, а також відеозаписи із місця події, які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки зазначений факт він заперечує, а у протоколі є посилання на такі докази, однак до матеріалів справи працівниками поліції вони не долучені.
З огляду на це, належних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем, до справи не долучено.
Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною першою статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Відповідно до статті 254 КУпАП підставою для провадження справи про адміністративне правопорушення в суді є протокол про адміністративне правопорушення, який є одним із джерел доказів, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій особи, котрі перевіряються судом.
На порушення вимог статей 245, 251, 280, 283 КУпАП судом зазначені матеріали не досліджені та не отримали оцінки.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з частиною восьмою статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Виходячи з наведеного, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Керуючись статтею 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник Соловйов Дмитро Ігорович, строк на оскарження постанови Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2025 по справі № 137/1678/25.
Апеляційну скаргу Соловйова Дмитра Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 19.12.2025 по справі № 137/1678/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною п`ятою статті 126 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутню складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота