ЄУН: 336/1642/26
Провадження №: 3/336/1100/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2026 року 
Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,місце роботи не вказав,РНОКПП НОМЕР_1 
про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, -
встановила:

09.02.2026 року о 09.01 годині ОСОБА_1 ,керуючи автомобілем BMW номерний знак НОМЕР_2 по вул.Алейна в м.Запоріжжі, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу ,подану завчасно за допомогою проблискового маячка червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу,не зупинився,чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України,за що передбачена відповідальність ст.122-2 КУпАП. 
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надати пояснення по суті порушення відмовився(а.с.1).
На розгляд справи в суді ОСОБА_1 протягом часу з надходження справи до суду жодного разу не з`явився,востаннє викликався на 08.04.2026 р., у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber»,про що у справі є довідка про доставку СМС-повістки
Статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.
Так, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП, не є обов`язковою.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально, використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що розумність тривалості розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, за відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Враховуючи наведене, суддя виходить із сукупності обставин, які свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, об`єктивної реальної можливості як бути присутнім у суді під час розгляду справи особисто,так і організувати ефективний захист своїх інтересів, які ґрунтуються на матеріалах справи про прийняття судом всіх можливих та необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, та враховує характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді.
На переконання судді,саме такий підхід зможе забезпечити рівновагу між інтересами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства.
Суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 оскільки останній до суду повторно не прибув,поважності причин неприбуття не повідомив та доказами не підтвердив, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідною довідкою про доставку повістки,така процесуальна поведінка особи спрямована виключно на безпідставне затягування розгляду справи.
Всебічно вивчивши матеріали справи,оцінивши всі надані докази у скупності, суддя встановила, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна, винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ст. 280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 122-2 ч.1 КУпАП України передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, про зупинку транспортного засобу.
Як передбачено п.2.4 Правил дорожнього руху України(далі ПДР),на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:
-пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;
-дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;
-дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Згідно ст.35 Закону України « Про національну поліцію» ,поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Закон України № 4783-IX (від 11.02.2026) закріплює щоденну загальнонаціональну хвилину мовчання о 9:00 для вшанування пам`яті загиблих унаслідок збройної агресії РФ. Закон посилює державну політику пам`яті, зобов`язуючи місцеву владу забезпечувати відповідні заходи
Запорізька міська рада ще 23 жовтня 2024 р.прийняла рішення №76 «Про вшанування пам`яті загиблих внаслідок збройної агресії російської федерації проти України».
Керуючись Указом Президента України від 16.03.2022 №143/2022 «Про загальнонаціональну хвилину мовчання за загиблими внаслідок збройної агресії російської федерації проти України», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», з метою вшанування пам`яті, громадянської відваги і самовідданості, сили духу, стійкості та героїчного подвигу воїнів, полеглих під час виконання бойових завдань із захисту державного суверенітету та територіальної цілісності України, мирних громадян, які загинули унаслідок збройної агресії російської федерації проти України, Запорізька міська рада вирішила:
Звернути увагу мешканців міста, суб`єктів господарювання всіх форм власності, органів влади на безумовне дотримання вимог Указу Президента України від 16.03.2022 №143/2022 «Про загальнонаціональну хвилину мовчання за загиблими внаслідок збройної агресії російської федерації проти України».
Рекомендувати мешканцям міста, суб`єктам господарювання всіх форм власності, органам влади проводити щоденно о 9:00 ранку загальнонаціональну хвилину мовчання за загиблими внаслідок збройної агресії російської федерації проти України шляхом зупинки руху пішоходів, транспорту, виробничих процесів (за можливості), дотримання тиші.
Управління з питань транспортного забезпечення та зв`язку міської ради має довести до відома КП «Запоріжелектротранс», приватних перевізників вимоги цього рішення щодо обов`язкової зупинки транспорту та транслювання відповідного аудіо супроводу в громадському комунальному транспорті. Також згадане управління має організувати взаємодію з Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області щодо забезпечення безпеки дорожнього руху під час проведення хвилини мовчання.
Відтак,зазначені приписи законодавства покладають на працівників патрульної поліції обов`язки щодня о 09:00 під час загальнонаціональної хвилини мовчання регулювати рух, зупиняючи транспортні засоби на перехрестях, задля забезпеч вшанування пам`яті загиблих у війні. 
Згідно 8.9 Правилдорожнього руху,вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:
а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;
б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;
в) гучномовного пристрою;
г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.
Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.
Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.
Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у ОСОБА_1 низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.
За таких обставин,користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі, на вимогу працівників поліції зупинити транспортний засіб.
З матеріалів адміністративної справи встановлено, що 09.02.2026 р.о 09.00 годині ОСОБА_1 керував автомобілем BMW НОМЕР_2 ,рухаючись через перехрестя вул.Олександрівської та вул.Фортечної в м.Запоріжжі,під час перекриття руху автомобілем патрульної поліції у зв`язку з національною хвилиною мовчання керований ним транспортний засіб не зупинив,після чого автомобіль патрульної поліції почав переслідувати транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ,одночасно подавав сигнал про зупинку з використанням спеціальних звукових та світлових пристроїв. 
Однак, водій ОСОБА_1 протягом часу з 09.01 год.до 09.10 год.вимогу про зупинку транспортного засобу не виконав,пришвидшуючи рух,прослідував до буд.28 по вул.Алейній в м.Запоріжжі,де заїхав у двір приватного будинку і лише після цього зупинився.
Зокрема,при дослідженні відеозапису як додатку до протоколу про адміністративне правопорушення,встановлено,що 09.02.2026 р.з 09.01 год. автомобіль патрульний поліції рухається за транспортним засобом BMW НОМЕР_2 від вул.Фортеної в напрямку вул.Стефанова в м.Запоріжжі,подає світлові та звукові сигнали зупинитись. На вимогу працівника поліції водій цього автомобіля не реагує,продовжує рух в обраному напрямку,а оскільки останній не виконує вимогу про зупинку,повідомляє про дорожню ситуацію інші патрульні автомобілі. 
Матеріали відеозапису об`єктивно підтверджують,що водій автомобіля BMW не міг не бачити та не чути вимог працівника поліції про зупинку,які подавалися постійно,протягом усього часу переслідування цього автомобіля поліцією,однак зупинився лише у дворі будинку за місцем мешкання.
Досліджений суддею відеозапис надає можливість,навіть за відсутності пояснень ОСОБА_1 ,повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення,зокрема,самого ОСОБА_1 .Дослідженими відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення останнього до вчиненого правопорушення та певні деталі і обставини, які прямо вказують на нього як на правопорушника, який керував транспортним засобом та не виконав вимогу поліцейського про його зупинку.
Оскільки фіксування події відеокамерою складені безпосередньо під час переслідування ОСОБА_1 до моменту його зупинки ,уповноваженим працівником поліції,при розгляді адміністративної справи в суді їх зміст нічим не спростований, суддя приймає її до уваги як докази при винесені постанови.
Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 586851 від 09.02.2026 р.вбачається,що він складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року,без зауважень з боку ОСОБА_1 ,відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді не спростовані,узгоджуються з відеозаписом,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.
Відтак, фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП,викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 , при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми допустимими та належними доказами.
Відповідно до санкції ст.122-2 ч.1 КпАП України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Згідно матеріалів справи , ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 ,яке при складанні протоколу про адміністративне правопорушення тимчасово не вилучено.
При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35 КпАП України і враховує те, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу,відомості про сплату якого відсутні.
Вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху потребувало задіяння у переслідуванні кількох автомобілів поліції та відволікання їх на цей час від виконання функцій забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку,а поведінка ОСОБА_1 щодо зневаги до вшанування пам`яті загиблих унаслідок збройної агресії РФ свідчить про нехтування приписами чинного законодавства,відсутність критичної оцінки ОСОБА_1 своїх дій вказує на його безвідповідальне ставлення до безпеки руху та можливість вчинення ним інших порушень ПДР.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним. 
За таких обставин,призначення ОСОБА_1 знову у виді штрафу не має сенсу,допускає можливість невиконання судового рішення,оскільки він не вказав про наявність місця роботи та доходів для оплати штрафу ,що протирічить приписам ст.23 КпАП України про те,що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи,яка вчинила адміністративне правопорушення,в дусі додержання законів України,поваги до правил співжиття ,запобігання вчиненню нових правопорушень.
З урахуванням викладеного суддя доходить до висновку,що необхідним та достатнім відповідно до санкції статті ч.1 ст.122-2 КпАП України є призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, що є необхідним та достатнім з урахуванням обставин вчиненого та особи правопорушника.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб(на час вчинення правопорушення), а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 665,60 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 122-2 ч.1, 283, 284 КУпАП,суддя-

постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок
Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA818999980313141206000008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду .
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом(посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.А.Галущенко

Строк пред`явлення виконавчого документа “___”_____________ 20___рік
Постанова набрала законної сили “___”_____________ 20___рік
Дата видачі постанови “___”________ 20___рік