Київський районний суд м. Полтави 

Справа № 552/8530/25 
Провадження № 2/552/510/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,
секретар судового засідання – Хрипунова Т.В.,

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд –

В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Зазначив, що 30 листопада 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8529976, за яким відповідач одержав грошові кошти в кредит з умовами повернення, сплати процентів за користування кредитом.
В подальшому 17 липня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 17072025, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 8529976 від 30 листопада 2024 року. 
Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим 17 липня 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 54000,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн – сума заборгованості за пенею, штрафами.

07 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 був укладений договір надання коштів у кредит № 71573741, за яким відповідачу було надано кошти в кредит. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі і на умовах, передбачених Договором.
Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим відповідно до реєстру боржників № 10 від 25 липня 2025 року до Договору факторингу №27/03/2025 від 27 березня 2025 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 15075,00 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 405,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4320,00 грн – сума заборгованості за процентами за понаднормове користування позикою, 1350,00 грн – комісія за надання кредиту.
Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за вказаним договором в сумі 15075,00 грн.
Всього за двома договорами позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 69075,00 грн заборгованості та судові витрати.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити.
Зазначив, що позивачем не надано до суду первинних документів, в т.ч. виписок, які б підтверджували розмір заборгованості та факт видачі кредиту за договором № 8529976 про надання споживчого кредиту від 30.11.2024 саме на ім`я Позичальника. Наявні у матеріалах справи копія листа від ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. № 20250722-1.1 від 2025-07-22 не є первинним документом та жодним чином не підтверджує тієї обставини, що грошові кошти були дійсно надані і що номер банківської картки, який зазначено дійсно належить відповідачеві.
Також позивачем не доведено того, що відповідачу видано кредит і що такий кредитний договір дійсно був укладений, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Неустойка, яка нарахована позивачем чи первісним кредитором у період воєнного стану є незаконною, а тому не може бути стягнута.
Щодо стягнення заборгованості за Договором надання коштів у кредит № 71573741 від 07.03.2025 також зазначав, що позивачем не надано до суду первинних документів, які б підтверджували розмір заборгованості та факт видачі кредиту саме на ім`я Позичальника.
Згідно із заявленими позовними вимогами Позивач також вимагає стягнення 4 320,00 грн. процентів за понадстрокове користування кредитом. У разі, якщо припустити, що обставини видачі кредиту позичальнику та самі позовні вимоги є доведені Позивачем, то стягнення процентів після закінчення строку дії Кредитного договору є незаконним. 
Згідно із пунктом 2.2.2 Кредитного договору строк кредитування/строк договору 30 днів. 
Згідно з пунктом 2.2.4 Кредитного договору дата повернення кредиту (останній день) – 05.04.2025. 
Згідно із Додатком № 1 до Кредитного договору 2 також вказано строку дії кредитного договору з 07.03.2025 по 05.04.2025. 
Нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору (у даному випадку після 05.04.2025) – є незаконним.
Крім того, позивачем не надано доказів набуття права вимоги за вказаними кредитними договорами.
Посилаючись на ці та інші обставини, відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовити у повному обсязі (а.с.86-93).

Не погодившись з доводами відповідача, викладеними відповідачем у відзиві, позивач подав відповідь на відзив, у якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.102-114).

Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не надавали.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в тексті позовної заяви та відповіді на відзив звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.
Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. 

Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 листопада 2024 року ТОВ «Авентус Україна» (у договорі - товариство) та ОСОБА_1 (згідно договору – споживач) був укладений договір про надання споживчого кредиту № 8529976 (а.с.7-17). 
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилався на не доведення факту укладення зазначеного договору з ОСОБА_1 .
При цьому сам він факту укладення такого договору не заперечував, а крім того, не надав доказів на підтвердження того, що такий договір ним не укладався.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд встановив, що 30 листопада 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 8529976.
Згідно з умовами договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Пунктом 1.3. даного договору передбачено, що сума кредиту становить 20000,00 грн.
Згідно пункту 1.4. кредит надається на строк 360 днів.
На підставі п.1.5.1. договору стандартна процентна ставка становить 1 % в день в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. договору.
Згідно графіку повернення кредиту, станом на 25 листопада 2025 року відповідач мав сплатити кошти в загальному розмірі 86060,00 грн, з яких тіло кредиту – 20000,00 грн, проценти – 66060 грн (а.с. 16).
Факт одержання відповідачем кредитних коштів за даним договором в сумі 20000,00 грн підтверджується випискою про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 наданою суду АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с.124). 
Відповідач же доказів не отримання кредитних коштів суду не надав. 

В подальшому 17 липня 2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 17072025, відповідно до умов якого від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором №8529976 від 30 листопада 2024 року (а.с. 25-28).
Як підтверджується розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача за договором позивач обраховує у розмірі: за основною сумою боргу – 20000,00 грн, за відсотками – 24000,00 грн. за штрафами (пенею) – 10000,00 грн, а всього 54000,00 грн.
Оскільки відповідач в повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконав, з нього на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитом у розмірі 20000,00 грн та заборгованість за процентами в розмірі 24000,00 грн, а всього – 44000,00 грн.
Зазначений розрахунок заборгованості відповідач не спростував, власного розрахунку заборгованості не надав.
В частині нарахування пені у розмірі 10000,00 грн позовні вимоги суперечать приписам пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

07 березня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ( у договорі - кредитодавець) та ОСОБА_1 (згідно договору – позичальник) був укладений договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71573741 (а.с. 36-46). 
Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що позивачем не надано доказів укладення такого договору, але сам факту укладення такого договору не заперечував. Доказів на підтвердження того, що такий договір ним не укладався, суду не надав.
Тому, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд встановив, що 07 березня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71573741.
Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
Пунктом 2.2. даного договору передбачено, що сума кредиту становить 9000,00 грн, строк кредитування/строк договору – 30 днів.
Процентна ставка за користування кредитом - 0,150%. Комісія за надання кредиту – 15% (фіксована), що в грошовому виразі складає 1350,00 грн.
Вказаний договір сторонами укладено в електронній формі, що прирівнюється до письмової форми правочину.
Факт одержання відповідачем кредитних коштів за даним договором в сумі 9000,00 грн підтверджується випискою про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 наданою суду АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с.124). 
Як підтверджується розрахунком заборгованості, позивач обраховує заборгованість відповідача за договором у таких розмірах: за тілом кредиту – 9000,00 грн, заборгованість за відсотками – 405,00 грн, проценти за понаднормове користування кредитом – 4320,00 грн, комісія за надання кредиту – 1350,00 грн, а всього в сумі 15075,00 грн.
Оскільки відповідач в повному обсязі взяті на себе зобов`язання не виконав, з нього на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту в сумі 9000,00 грн, за процентами в сумі 405,00 грн, за процентами за понаднормове користування кредитом (п.п. 10.5.1, 2.2.4 договору) – 4320,00 грн та за комісією – 1350,00 грн, а всього 15075,00 грн.
Оскільки зазначеним кредитним договором передбачено нарахування процентів за понаднормове користування кредитом, суд відхиляє доводи відповідача щодо незаконності нарахування заборгованості в цій частині.

27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27/03/25, 25 липня 2025 року – додаткову угоду №6 до договору факторингу № 27/03/25, відповідно до умов яких до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 71573741 від 07 березня 2025 року (а.с.44-47).
Як передбачено пунктом 1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Акт прийому-передачі реєстру боржників згідно зазначеного договору, за яким позивачу передано право вимоги до відповідача, підписаний його сторонами 25 липня 2025 року (а.с. 47).
Як підтверджується витягом з Реєстру боржників № 10 від 25 липня 2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року, предметом договору факторингу крім іншого були права вимоги до ОСОБА_1 згідно кредитного договору № 71573741 від 07 березня 2025 року (а.с. 49).
Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим позивач набув право грошової вимоги до відповідача за цими договорами.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення за договором №71573741 від 07 березня 2025 року в сумі 15075,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 9000,00 грн, за процентами в сумі 405,00 грн, за процентами за понаднормове користування кредитом (п.п. 10.5.1, 2.2.4 договору) – 4320,00 грн та за комісією – 1350,00 грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав.
Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість:
за договором про надання споживчого кредиту № 8529976 від 30 листопада 2024 року - 44000,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн та заборгованість за процентами в розмірі 24000,00 грн, 
за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71573741 від 07 березня 2025 року – 15075,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 9000,00 грн, за процентами в сумі 405,00 грн, за процентами за понаднормове користування кредитом (п.п. 10.5.1, 2.2.4 договору) – 4320,00 грн та за комісією – 1350,00 грн.
Всього за двома договорами розмір заборгованості становить 59075,00 грн.
Тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн (а.с. 8). 
Тому у зв`язку з частковим задоволенням позову, який задоволено судом на 85,5%, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню на відшкодування понесених судових витрат 2588,94 грн. (3028 грн. / 100 х 85,5% = 2588,94 грн. )
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 266 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:
за договором про надання споживчого кредиту № 8529976 від 30 листопада 2024 року - 44000,00 грн, 
за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71573741 від 07 березня 2025 року – 15075,00 грн, 
на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору – 2588,94 грн., 
а всього стягнути 61663,94 грн. (шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят три гривні дев`яносто чотири копійки).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014,
відповідач – ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 16.02.2026.

Головуючий      О.А. Самсонова