ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/23664/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд
у складі головуючої судді Андрусів У. Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Согор А. Н.
представника позивача Коноваленка Т. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до старшого державного виконавця Яворівського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гануляк Оксани Андріївни, Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення штрафу,
в с т а н о в и в :
військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до старшого державного виконавця Яворівського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гануляк Оксани Андріївни (далі - відповідач), у якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Яворівського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гануляк О. А. від 27.10.2025 у виконавчому провадженні №79243306 від 03.10.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про безпідставність прийняття старшим державним виконавцем постанови від 27.10.2025 у ВП №79243306 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. На переконання позивача, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №380/1368/25 виконано та розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 06.11.2024 про звільнення з військової служби згідно з абз. 9 п. 3 ч.12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку з утриманням повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, та прийнято обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні. Наголошує, що про виконання рішення суду повідомлено стягувача та відповідача. Однак, незважаючи на наведене, старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. Звертає увагу, що перевірку виконання рішення суду у цьому випадку може здійснювати тільки суд в межах судового контролю, а не державний виконавець, оскільки судове рішення містить оціночні судження в частині виконання (повторно розглянути рапорт з правовою оцінкою, наданою судом у рішенні). Крім того, наголошує, що обов`язковою умовою для прийняття рішення щодо накладення штрафу є проведення перевірки щодо виконання чи невиконання військовою частиною НОМЕР_1 рішення суду. Зважаючи на викладене, просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 08.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано відповідачу надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №79243306.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних документів процесуального характеру від неї на адресу суду не надходило. 
Ухвалою суду від 30.01.2026 залучено до участі у справі співвідповідача – Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Співвідповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних документів процесуального характеру від нього на адресу суду не надходило. Про залучення до участі в справі проінформований шляхом направлення тексту ухвали в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».
Ухвалами суду від 22.12.2025, 20.01.2026, 16.02.2026 забезпечено участь представників військової частини НОМЕР_1 у судових засіданнях під час розгляду справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
23.02.2026 представник позивача подав клопотання про долучення доказів.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач та співвідповідач у судові засідання не з`являлися. 
04.03.2026 оголошено скорочене рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які покликається позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
З Єдиного державного реєстру судових рішень суд установив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №380/1368/25 позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 06.11.2024 про звільнення з військової служби у зв`язку із сімейними обставинами, визначеними абзацом 9 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 06.11.2024 про звільнення з військової служби згідно з абзацом 9 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII, за сімейними обставинами, у зв`язку з утриманням повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №380/1368/25 повернуто скаржнику.
За змістом листа «Відповідь на рапорт» від 08.10.2025 №5481, адресованого ОСОБА_1 , на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №380/1368/25 військовою частиною НОМЕР_1 повторно розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 06.11.2024 (вх. 3173 від 08.11.2024) про звільнення з військової служби згідно з абзацом 9 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами, у зв`язку з утриманням повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи, та прийнято обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні. За результатами повторного розгляду рапорту від 06.11.2024 повідомлено, що такий не погоджений командиром військової частини НОМЕР_1 , оскільки станом на дату повторного розгляду рапорту (12.08.2025) факт утримання повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи, не підтверджений. Лист надіслано адресату рекомендованим листом з описом вкладення.
Постановою старшого державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.10.2025 відкрито виконавче провадження №79243306 з виконання виконавчого листа №380/1368/25, виданого Львівським окружним адміністративним судом 26.08.2025, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. 
Цю постанову скеровано супровідним листом на адресу: АДРЕСА_1 .
06.10.2025 старший державний виконавець Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виніс вимогу за №66770 про надання вичерпної інформації щодо виконання виконавчого листа №380/1368/25, виданого Львівським окружним адміністративним судом.
За твердженням позивача, постанову про відкриття виконавчого провадження та вимогу виконавця отримано військовою частиною НОМЕР_1 20.10.2025 та зареєстровано за вхідними номерами №26945 та №26946 відповідно.
Суд звертає увагу, що згідно з витягом з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2023 та витягу з позатермінового бойового донесення військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2023 №9087/дск основний командний пункт військової частини НОМЕР_1 розміщено в районі Лиман (Краматорський район Донецької області).
Листом від 28.10.2025 вих. №6108, адресованого відповідачу та співвідповідачу, позивач повідомив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №380/1368/25 повторно розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 06.11.2024 про звільнення з військової служби згідно з абзацом 9 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами, у зв`язку з утриманням повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи та прийнято обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні. Про результати розгляду рапорту військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 шляхом надсилання 08.10.2025 (вих. №5481) вмотивованої відповіді на його рапорт. До листа додано копію відповіді на рапорт ОСОБА_1 від 08.10.2025 вих. №5481, витяг з позатермінового бойового донесення військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2023 №9087/дск та витяг із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 .
На виконання вимоги виконавця листом від 28.10.2025 №6107 позивач повідомив відповідача та співвідповідача про обставини виконання рішення суду, виклавши доводи аналогічні тим, які зазначені у листі від 28.10.2025 №6108. До листа додано копію відповіді на рапорт ОСОБА_1 від 08.10.2025 вих. №5481, витяг з позатермінового бойового донесення військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2023 №9087/дск та витяг із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 .
27.10.2025 старший державний виконавець Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виніс постанову, якою постановлено за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення накласти на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн.
Суд установив, що ухвалою суду від 23.10.2025 у справі №380/1368/25 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 20 травня 2025 року у справі №380/1368/25.
Ухвалою суду від 13.11.2025 відмовлено у прийнятті звіту та встановлено Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання до Львівського окружного адміністративного суду звіту про виконання в повному обсязі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі №380/1368/25 протягом п`ятнадцяти днів, з моменту отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою суду від 03.12.2025 звіт Військової частини НОМЕР_1 про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - прийнято.
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2025 №71-РС солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п. 3 ч. 12 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу (виховання військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою інвалідністю І чи ІІ групи).
Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, вважаючи, що така винесена відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», позивач пред`явив цей позов до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами спору, та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За правилами ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:
- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 3);
- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч. 5);
- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6).
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII).
Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Частинами 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Суд звертає увагу, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Умовами настання відповідальності є невиконання боржником виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. 
Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст. 18 Закону №1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов`язків.
Відтак, оцінюючи правомірність накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення, необхідно з`ясувати темпоральні межі, в яких боржник повинен вчинити певні дії (за виконавчим листом), причину невиконання судового рішення у встановлений йому строк. Водночас сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для накладення штрафу відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII.
Повертаючись до обставин розглядуваної справи суд звертає увагу, що 03.10.2025 старший державний виконавець Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №79243306 з виконання виконавчого листа №380/1368/25, виданого Львівським окружним адміністративним судом. 
06.10.2025 винесено вимогу виконавця №66770 про надання вичерпної інформації щодо виконання виконавчого листа №380/1368/25, виданого Львівським окружним адміністративним судом. У вимозі, серед іншого, зазначено «обґрунтувати підстави розгляду (задоволено/незадоволено) рапорту від 06.11.2024 про звільнення військової служби та надати копію рапорту».
Із системного аналізу приписів ст. 63, 75 Закону №1404-VIII випливає, що виконавець повторно перевіряє виконання рішення після спливу 10-ти робочих днів з моменту повідомлення боржника про необхідність його виконання та у разі невиконання без поважних причин у встановлений ним строк виносить постанову про накладення штрафу на боржника.
Судом встановлено, що документи виконавчого провадження скеровувалися боржнику (військовій частині НОМЕР_1 ) на адресу: АДРЕСА_1 . Водночас матеріалами справи стверджується, що основний командний пункт військової частини НОМЕР_1 розміщено в районі Лиман (Краматорський район Донецької області) (згідно з витягом з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2023 та витягу з позатермінового бойового донесення військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2023 №9087/дск).
За твердженням позивача, постанову про відкриття виконавчого провадження та вимогу виконавця отримано військовою частиною НОМЕР_1 20.10.2025 та зареєстровано за вхідними номерами 26945 та 26946. 
Суд акцентує на тому, що п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2025 боржнику встановлено 10 робочих днів для виконання рішення суду.
Проте постанову про накладення штрафу винесено старшим державним виконавцем 27.10.2025. Тобто, застосовуючи заходи реагування у вигляді накладення на боржника штрафу, відповідач не перевірив факт отримання військовою частиною НОМЕР_1 постанови про відкриття виконавчого провадження та вимоги. Докази, які б спростовували ці обставини, матеріали справи не містять.
Крім того, суд акцентує на тому, що старший державний виконавець в оскаржуваній постанові про накладення штрафу стверджує, що «Боржником військовою частиною НОМЕР_1 не виконано рішення згідно з виконавчим документом №380/1368/25, виданим 26.08.2025 року Львівським окружним адміністративним судом, а саме не в повному обсязі розглянуто рапорт ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) від 06.11.2024 про звільнення військової служби згідно з абзацом 9 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, за сімейними обставинами, у зв`язку з утриманням повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю ІІ групи та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні. Ухвалою №380/1368/25 від 23.10.2025, виданою Львівським окружним адміністративним судом встановлено судовий контроль над виконанням рішення суду».
Судовим розглядом установлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №380/1368/25 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 06.11.2024 про звільнення з військової служби згідно з абзацом 9 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII, за сімейними обставинами, у зв`язку з утриманням повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні.
На виконання зазначеного рішення суду позивач листом «Відповідь на рапорт» від 08.10.2025 №5481 повідомив стягувача ( ОСОБА_1 ) про те, що рапорт від 06.11.2024 про звільнення з військової служби повторно розглянуто та прийнято рішення з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні.
У відповідь на вимогу виконавця листом від 28.10.2025 вих. №6107, адресованого відповідачу та співвідповідачу, позивач повідомив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №380/1368/25 повторно розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 06.11.2024 про звільнення з військової служби згідно з абзацом 9 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами, у зв`язку з утриманням повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю II групи, та прийнято обґрунтоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні. Про результати розгляду рапорту військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 шляхом надсилання 08.10.2025 (вих. №5481) вмотивованої відповіді на його рапорт. До листа додано копію відповіді на рапорт ОСОБА_1 від 08.10.2025 вих. №5481, витяг з позатермінового бойового донесення військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2023 №9087/дск та витяг із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 .
Аналізуючи оскаржувану постанову державного виконавця суд дійшов висновку, що така не містить жодних відомостей про вжиття державним виконавцем заходів щодо встановлення причин невиконання судового рішення. Заразом суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що на дату прийняття постанови про накладення штрафу відповідач, шляхом виконання своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст. 18 Закону № 1404-VIII, проводив перевірку виконання боржником рішення суду.
Системний аналіз наведеного правового регулювання у контексті встановлених обставин справи дає підстави стверджувати, що під час винесення оскаржуваної постанови, відповідач обмежився лише формальним покликанням на невиконання боржником судового рішення без поважних причини, без врахування положень ст. 18 та 63 Закону №1404-VIII (щодо обов`язку державного виконавця перевірити виконання рішення суду) та дотримання ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому таке рішення підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України унормовано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Як свідчать матеріали справи, у судовому порядку оскаржувалася постанова старшого державного виконавця про накладення штрафу.
Тобто подання цього адміністративного позову не є формою реалізації компетенції військової частини НОМЕР_1 , оскільки звернення до адміністративного суду, як умови для реалізації повноважень військової частини НОМЕР_1 і забезпечення виконання її функцій не можна уподібнювати чи ототожнювати з реалізацією владних управлінських функцій цього органу.
Слід відмітити, що звернення позивача з цим позовом до адміністративного суду зумовлене незгодою із рішенням відповідача, тому метою такого звернення слугував захист порушених прав та інтересів, як сторони виконавчого провадження (боржника), а не як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій.
Суд зазначає, що судовий збір за подання позивачем позовної заяви (одна вимога майнового характеру з урахуванням коефіцієнту пониження) становить 2422,40 грн.
Під час звернення до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн, тобто у більшому розмірі.
Отже, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань співвідповідача. 
При цьому суд звертає увагу, що позивач має право відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» подати клопотання про повернення судового збору у зв`язку з внесенням його в більшому розмірі.
Керуючись ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 287, 293, 295 КАС України, суд
у х в а л и в:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Скасувати постанову старшого державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 27.10.2025 у виконавчому провадженні №79243306 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
3. Стягнути на користь військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:
Позивач - військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Відповідач - старший державний виконавець Яворівського відділу Державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гануляк Оксана Андріївна (місцезнаходження: вул. Львівська, буд. 2, м. Яворів, Львівська обл., 81000).
Співвідповідач - Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул. Львівська, буд. 2, м. Яворів, Львівська обл., 81000; ЄДРПОУ 34978144).

Повне рішення суду складено 09.03.2026.

Суддя Андрусів У.Б.