Справа № 184/536/24 
Номер провадження 1-кп/184/94/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
розглянувши в залі суду в м. Покров в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12024046360000020 від 18.01.2024 року відносно обвинуваченого: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе), Дніпропетровської області, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК, ч.1 ст.309 КК України, -
за участю: прокурора – ОСОБА_4 , обвинуваченого – ОСОБА_3 та його захисника – адвоката ОСОБА_5 , - 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , проходячи військову службу за призивом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та в неустановленій день та час, діячи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, набув у не встановлений спосіб 360 патронів, які є боєприпасами – 5,45-мм проміжними патронами, які придатні до стрільби, без передбаченого законом дозволу і почав їх зберігати за місцем свого помешкання за адресою: АДРЕСА_1 до моменту вилучення 19 лютого 2024 року дізнавачем сектору дізнання ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, під час проведення санкціонованого слідчим суддею обшуку за вказаною вище адресою. 
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, як зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. 
Крім цього, ОСОБА_3 , проходячи військову службу за призивом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , діячи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, при невстановлених досудовим розслідування обставинах, в невстановленому місці та в невстановлений день та час, незаконно придбав наркотичний засіб – канабіс, який став зберігати у приміщенні гаражу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту його вилучення 19 лютого 2024 року дізнавачем сектору дізнання ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, під час проведення санкціонованого слідчим суддею обшуку за вказаною вище адресою. Під час обшуку в гаражі розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що є місцем проживання ОСОБА_3 було виявлено і вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, котра відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/7700-НЗПРАП від 22.02.2024 року є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Загальна маса вилученої речовини канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 15, 128 г.
Відповідно до списку 1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 канабіс, віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. 
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та надав суду показання про те, що він дійсно проживаючи за адресою у АДРЕСА_1 незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби, для власного споживання без мети збуту, щодо знайдених за місцем помешкання бойових набоїв, то обвинувачений цей факт також визнав, вказавши, що його часто відвідують його військові побратими, які могли ці патрони залишити у його домоволодінні. Факт незаконного зберігання вказаних бойових припасів в судовому засіданні не заперечував. Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та просив враховуючи характеризуючи його обставини застосувати до нього ст. 75 КК України. 
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують їх особи, визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. 
Отже, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, доходить висновку про те, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК, ч.1 ст.309 КК України та вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та у незаконному придбанні і зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, доведена повністю. 
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття. 
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. 
Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться за ч.1 ст.309 КК України до кримінального проступку та за ч.1 ст.263 КК України до тяжкого злочину; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання та служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра, нарколога і фтизіатра не перебуває, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах санкції ч.1 ст.263 КК України та покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.
Разом з тим, спираючись на встановлені обставини по справі, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, щирого каяття обвинуваченого і даних про його особу, слід також прийняти до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в його особистості, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, на підставі чого суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування реального покарання зі звільненням від такого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.
Долю речових доказів, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України. 
Розподіляючи процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів у загальному розмірі 9087, 36 гривен підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 263 ч.1, 309 ч.1 КК України. 
Призначити покарання ОСОБА_3 :
- за ст. 263 ч.1 КК України у виді позбавлення волі стоком на 3 (три) роки;
- за ст.309 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, що відповідно до вимог ч.1 ст. 72 КК України відповідає позбавленню волі строком на 1 (один) рік. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання за цим вироком у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: 360 (триста шістдесят) патронів, які є боєприпасами 5,45 проміжними патронами, три картонні коробки з під патронів, подрібнену суху речовину рослинного походження, що є канабісом загальною масою 15, 128 г. (загальна маса екстракту канабісу 0,1087 г.), після набрання вироком законної сили – знищити. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судових експертиз по справі в загальній сумі 9087, 36 грн. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Покровський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Покровського  міського суду 	ОСОБА_1