ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
(вступна та резолютивна частини)

26 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6071/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Кругового О.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №280/6071/24 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2024 р. позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення - рішення форми “Ф” від 04.06.2024 №0349044-2410-0831-UА23060070000082704, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області залишино без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2024 р.залишино без змін.
До Третього апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги при розгляді справи в апеляційній інстанції у розмірі 2000 грн.
Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Приписами ч. 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).
Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, п. 269).
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що витрати на оплату послуг адвоката складаються з підготовки відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Запорізькій області від 10.10.2024 р. на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2024 р. по справі №280/6071/24 (витрачений для надання цієї послуги час – 8 год. : 40 хв). 
В даному випадку, оцінивши складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, з огляду на подані документи, враховуючи письмове провадження у даній справі, також враховуючи критерії розумності та співмірності заявленої суми фактично понесених витрат, з огляду на те, що по справі фактично складено лише відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу з Головного управління ДПС у Запорізькій області в розмірі 2 000 грн .
Керуючись статтями 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ 44118663) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) – судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий