Справа №588/2211/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Лебедь О. В.	
Номер провадження 33/816/981/26 	Суддя-доповідач Соколова Н. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

27 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Соколова Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 588/2211/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Грищука Дмитра Всеволодовича на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23.01.2026, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Грищука Д.В., 
установив:
Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23.01.2026 ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665,60 грн.
Згідно з постановою, 05.12.2025 о 23 год 38 хв у м.Тростянець по вул.Кеніга (Калініна), 7 ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL Astra номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестеру «Драгер 6820» або в медичному закладі КНП Тростянецька міська лікарня Тростянецької міської ради відмовився під відеозапис. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу на узбіччі дороги, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Грищук Д.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення.
В обґрунтовування апеляційних вимог, апелянт зазначає, що в справі наявне направлення на огляд водія транспортного засобу, однак таке ОСОБА_1 не вручалося. Матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також він не відмовлявся ставити свій підпис у протоколі. На відеозаписі не зафіксовано складення адміністративного протоколу. Відеозапис є неповним. 
У призначену дату та час ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.
А тому, перевіривши матеріали даної справи та апеляційні доводи та вимоги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №532934 від 06.12.2025, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 2); рапорту помічника-чергового ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області в якому зазначено обставини повідомлення на службу 102 від 06.12.2025 (а.с. 3); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4); відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, які містять фактичні дані про керування транспортного засобу та відмову ОСОБА_2 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 7).
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було переглянуто і апеляційним судом, і саме його даними підтверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 його відмову від проходження, відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, о 23 год 38 хв повідомлена підстава зупинки ОСОБА_1 - керування транспортним засобом під час комендантської години. О 23 год 40 хв поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Підстава огляду була через різкий запах алкоголю. Водій не відповів, повідомив тільки, що припаркує автомобіль на узбіччі. О 23 год 44 хв ОСОБА_1 було запропоновано проїхати в лікарню для проходження медичного огляду у разі незгоди пройти огляд на місці. З іншої камери поліцейського о 23 год 43 хв також встановлено, що у ОСОБА_1 є запах та запропоновано пройти огляд на місці зупинки, або в лікарні. Під час розмови ОСОБА_1 просив поліцейських виключити камеру та вирішити питання іншим шляхом. О 23 год 46 хв ОСОБА_1 роз`яснено наслідки відмови. О 23 год 57 хв ОСОБА_1 вказав, що не може, бо знає що буде. Працівники поліції повідомили, що розцінять дії як відмову від проходження огляду, оголосили права, озвучили коли відбудеться розгляд справи, уточнили чи буде правопорушник отримувати протокол. О 23 год 57 хв відсторонили від керування.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що в справі наявне направлення на огляд водія транспортного засобу, однак таке ОСОБА_1 не вручалося, суд зазначає таке. 
Направлення надається поліцейським: 1) працівнику закладу охорони здоров`я, який безпосередньо проводить медичний огляд водія чи особи, яка керує транспортним засобом; 2) коли водій чи особа, яка керує транспортним засобом, бажає пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, а тому коли водій чи особа, яка керує транспортним засобом, відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, то відповідне направлення не видається. Тобто, скерування особи до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється поліцейським направленням за встановленою формою, яке не виписується та не вручається особі, яка відмовляється від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тому доводи апеляційної скарги про ненадання поліцейськими безпосередньо ОСОБА_1 письмового направлення на огляд є необґрунтованими. 
Доводи захисту на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі на відеозаписі не зафіксована спростовуються самим відеозаписом.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся ставити свій підпис у протоколі не впливають на висновки суду щодо наявності у діях останнього складу адміністративного правопорушення. 
Суд не погоджується з твердженням захисника про те, що відеозапис є неповним, оскільки за своєю суттю вказаний відеодоказ є безперервним, достатньо інформативним та фіксує повну картину розвитку подій, які стали підставою саме для складання протоколу відносно ОСОБА_1 , кожний наступний фрагмент відеозапису є логічним продовженням попереднього, а тому, будь яких порушень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395 чи Наказу №1026 МВС України від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» з боку працівників поліції, встановлено не було. 
Відповідно до приписів частини 2 статті 266 КУпАП, обов`язковим є застосування технічних засобів відеозапису під час проведення огляду, а тому відсутність фіксації складання протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Інших доводів, які б вказували на безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі захисника не наведено і під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить захисник, встановлено не було.
Здійснене апеляційним судом дослідження зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин.
Апеляційний суд вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказів, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
постановив:
Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 23.01.2026 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Грищука Дмитра Всеволодовича на цю постанову без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  Н. О. Соколова