МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 р.  	№ 400/7866/25 	
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання, відповідно до процедури, передбаченої ст.263 КАС України, адміністративну справу, 
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 	
до 	Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, вул. Свободи, 5,Держпром,3,п2,м. Харків,61022, вул. Свободи, 5,Держпром,3,п2,м. Харків,61022  Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, 	
про	визнання протиправним та скасування рішення від 27.06.2025 року № 143150011457; зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Харківській області від 27.06.2025 №143150011457; 2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з 20.06.2025, з урахуванням до загального стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування; 3) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області врахувати довідку від 20.06.2025 №16266/10.01-08/10/011/25 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, та посаду якої було кваліфіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), та довідку від 19.06.2025 №16157/10.01.-08/10/011/25 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані управлінням комунального майна Миколаївської міської ради.
В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та з 01.01.2022 отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 20.06.2025 позивачка звернулась до Пенсійного фонду із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", однак рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області №143150011457 від 27.06.2025 їй відмовлено у зв`язку з тим, що станом на 01.05.2016 вона не перебувала на посаді державного службовця та має менше 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби. На переконання позивачки, відповідач протиправно не зарахував їй періоди роботи в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби, чим позбавив її права на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу. 
Відповідач - Головне управління ПФУ в Миколаївській області, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив про правомірність прийнятого рішення, спираючись на те, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону №3723, до липня 2001 року, тобто до дати набрання чинності Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Згідно записів трудової книжки, стаж роботи позивачки на посадах, віднесених до категорій посад державної служби склав 6 років 11 місяців 11 днів (період роботи з 20.05.1994 по 30.04.2001), а отже відсутні підстави для призначення їй пенсії відповідно до ЗУ "Про державну службу". Крім того, за наданими позивачкою документами, встановлено, що позивачка працювала на посадах в органах місцевого самоврядування, які не належать до категорії посад державної служби. 
Відповідач - Головне управління ПФУ в Харківській області, позов не визнав просив відмовити у його задоволенні, надав відзив, у якому обгрунтував свою позицію тим, що відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посаді державної служби. Станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не обіймала посаду державної служби. При цьому, стаж державної служби, та який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" становить 6 років 11 місяців 11й днів ( з 20.05.1994 по 30.04.2001), що є недостатнім для призначення пенсії державного службовця. До стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, для визначення права на призначення пенсії відповідно до пунктів 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889 зараховують періоди до набрання чинності Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", тобто до 04.07.2001, однак п. 11 частини 3 ст. 3 Закону №889 визначено, що його дія не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування.
Суд розглянув справу 11.03.2026 за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (письмово провадження), відповідно до вимог ст.263 КАС України.
Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 01.01.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
20.06.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області №143150011457 від 27.06.2025 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" та здійсненні перерахунку.
Відмова обгрунтована тим, що оскільки позивачка станом на 01.05.2016 не перебувала на посаді державного службовця та має менше 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, право на переведення на пенсію за віком відповідно до положень Закону №889, відсутнє. 
При цьому, відповідач не врахував до стажу державної служби періоди роботи позивачки з 01.05.2001 по 01.05.2016 в органах місцевого самоврядування, так як посади, на яких працювала ОСОБА_1 не відносяться до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ.
Не погоджуючись з цим, позивачка звернулась до суду.
В даному випадку, спір виник з приводу зарахування до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом № 889 стаж роботи в органах місцевого самоврядування.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну службу" № 889 передбачено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".
Відповідно до приписів ст.1, 2, 22 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" № 2493, служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
До стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889 обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889.
Згідно з п. 8 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
До набрання чинності Законом № 889 діяв Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (надалі - Порядок № 283).
Відповідно до п. 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 (закон втратив чинність на підставі Закону № 889, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 та 12 розділу XI Закону № 889), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
З огляду на вищезазначену норму, необхідною умовою для наявності в осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті, є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1058.
Таким чином, до 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом № 889) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
1) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;
2) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016 року відповідно до ст. 90 Закону № 889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058.
При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723.
Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону № 889 передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723 передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Таким чином, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1ст. 37 Закону № 3723 і Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року в справі №295/16375/16-а (http: //www.reyestr.court.gov.ua/ Review /73335073).
За статтею 14 Закону № 2493 посади, за якими працювала позивачка в Миколаївській міській раді, віднесені категорій посад в органах місцевого самоврядування.
Той факт, що посади, які обіймала позивачка за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених ст. 14 Закону № 2493 підтверджується зокрема й тим, що позивачці присвоювались ранги посадової особи місцевого самоврядування, що підтверджується записами у трудовій книжці.
В силу п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону № 889, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом № 2493 зараховуються до стажу державної служби.
Таким чином, доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що період роботи позивачки, починаючи з 01.05.2001 по 01.09.2020 (запис №23 у трудовій книжці НОМЕР_1 ) підлягає зарахуванню до стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про Державну службу".
Відтак, стаж державної служби позивачки становить більше 20 років, що дає їй право на призначення пенсії згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" з 20.06.2025 року (дата звернення із заявою про перехід на пенсію).
В цій частині позов підлягає задоволенню.
Щодо врахування довідок про складові заробітної плати №16266/10.01-08/10/011/25 від 20.06.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, №16157/10.01-08/10/011/25 від 19.06.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, суд виходить з наступного. 
Відповідно до вимог п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 (далі– Порядок № 622), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Пунктом 5 Порядку № 622 визначено, що форма довідки про заробітну плату, яка подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Таким чином, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України № 889, пенсія призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права на неї. При цьому, розмір пенсії обраховується органами пенсійного фонду, зокрема, на підставі довідок, виданих за встановленою формою уповноваженим державним органом, в якому працювала особа, або його правонаступником.
Форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 (далі – Постанова № 1-3), зокрема:
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Згідно ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Отже, здійснюючи переведення позивача з одного виду пенсії на інший відповідач повинен враховувати документи про страховий стаж, заробітну плату та додаткові документи, що є у пенсійній справі. 
Позов задовольнити в повному обсязі.
При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211,20 гривень підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ПФУ в Харківській області.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (вул. Свободи, 5,Держпром,3,п2,м. Харків,61022 14099344) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008 13844159) задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №143150011457 від 27.06.2025.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ЄДРПОУ 13844159) призначити, нарахувати, та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 20.06.2025 пенсію за віком згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» із зарахуванням до загального стажу державної служби весь період роботи в органах місцевого самоврядування, починаючи з 01.05.2001 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 23.08.1983, та з врахуванням довідок від 20.06.2025 №16266/10.01-08/10/011/25 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, та посаду якої було кваліфіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 19.06.2025 №16157/10.01.-08/10/011/25 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням комунального майна Миколаївської міської ради, з урахуванням раніше виплачених сум.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (вул. Свободи, 5,Держпром,3,п2,м. Харків,61022 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн двадцять коп) гривень.
5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко   

Рішення складено в повному обсязі 11.03.2026