ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року	Львів	Справа № 300/3763/20 пров. № А/857/40331/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Носа С.П.,
суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.,
за участю секретаря судового засідання: Головко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного експерементально-виробничо-комерційного підприємства "Промтехсервіс" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у справі №300/3763/20 за адміністративним позовом Приватного експерементально-виробничо-комерційного підприємства "Промтехсервіс" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

суддя(і) у І інстанції Бобров Ю.О.,
час ухвалення рішення 16 год. 27 хв.,
місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,
дата складення повного тексту рішення  01 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Приватне експерементально-виробничо-комерційне підприємство "Промтехсервіс" (далі – ПЕВКП “Промтехсевіс”, позивач) звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (далі – ГУ ДПС в Івано-Франківській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №002659/0706 від 24.11.2020 та №002660/0706 від 24.11.2020.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваними рішеннями контролюючого органу до позивача помилково за порушення статті 15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального” застосовано штрафні санкції в сумі 500000 грн та за порушення підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції у сумі 2159239,50 грн, відповідно. Позивач зазначив, що відповідно до Акту спеціального розслідування аварії першої категорії, що сталася 25.02.2016 на свердловині №70 Червонопартизанського підземного сховища газу Мринського виробничого управління підземного зберігання газу УМГ “Київтрансгаз” ПАТ “Укртрансгаз”, де ПЕВКП “Промтехсевіс” здійснювало ремонтні роботи, вина за настання аварії була пов`язана з діями працівників ПЕВКП “Промтехсервіс”. У зв`язку із заподіянням збитків між ПЕВКП “Промтехсервіс” та ПАТ “Укртрансгаз” був укладений Договір №1608000181 про відшкодування витрат, понесених ПАТ “Укртрансгаз” при ліквідації наслідків аварії, відповідно до якого ПЕВКП “Промтехсервіс” зобов`язалось відшкодувати наслідки аварії, а саме передати у власність ПАТ “Укртрансгаз” природний газ в обсязі 786,610 тис куб м. за ціною 6543,15 грн за 1000 куб.м. загальною вартістю 6176273 грн. З метою відшкодування завданих збитків позивачем був придбаний та переданий ПАТ “Укртрансгаз” природній газ у вказаній кількості. Таким чином, увесь обсяг придбаного природного газу в кількості 786,610 тис. куб. м. був переданий ПАТ “Укртрансгаз” для відшкодування втрат при ліквідації наслідків аварії. На суму ПДВ були виписані податкові накладні. Таким чином, позивачем не здійснювалась реалізація природного газу, тому висновки контролюючого органу, наведені в акті фактичної перевірки №090360 від 28.10.2020 є помилковими, а винесені на їх підставі спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Також звернув увагу, що на момент передачі 30.09.2016 газу в рахунок відшкодування завданих збитків, діяла редакція статті 15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, яка не регулювала виробництво та обіг пального та палива, так само як і стаття 17 даного Закону не передбачала відповідальності за порушення норм щодо виробництва і торгівлі пальним та паливом. Застосування ж відповідальності згідно нової редакції даного закону до правовідносин, які мали місце раніше, суперечить конституційному принципу дії закону в часі. Крім того, вказав на порушення відповідачем 1095-денного терміну для перевірки платника податків. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області №002659/0706 від 24.11.2020 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 500000,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №002660/0706 від 24.11.2020 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2159239,50 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.11.2020 №002660/0706 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2159239,50 грн, та прийнято у цій частині постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд дійшов висновку про законність застосування до ПЕВКП “Промтехсервіс” штрафу у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального (природного газу) на підставі пункту 117.3 статті 117 ПК України згідно виписаної 31.10.2019 податкової накладної №3 без реєстрації платником акцизного податку у порядку, передбаченому ПК України. 
В частині вирішення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.11.2020 №002659/0706 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 500000 грн на підставі Закон України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” від 19.12.1995 за №481/95-ВР апеляційний суд погодився з позицією Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, ПЕВКП “Промтехсевіс” подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 в частині скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог, залишивши в силі у цій частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 28.06.2024 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.11.2020 №002660/0706 скасовано та адміністративну справу у вказаній частині позовних вимог направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 залишено без змін.
Підставами для прийняття вказаного рішення слугувало те, що суди першої та апеляційної інстанцій однозначно не встановили, яку саме операцію з пальним (природним газом) контролюючий орган визнав такою, що спричинила виникнення у позивача обов`язку з реєстрації платником акцизного податку у порядку, передбаченому ПК України, зважаючи на те, що як на обставину реалізації Підприємством природного газу у акті фактичної перевірки Управління посилається на виписану 31 жовтня 2019 року та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних 07 листопада 2019 року за №9261646706 податкову накладну №3 на загальну суму з ПДВ 2159239,50 грн, тобто на подію, яка мала місце у 2019 році, а не у 2016 році, як стверджував позивач. Судом касаційної інстанції зазначено, що невстановлення таких обставин унеможливлює як визначення норми (норм) податкового законодавства (її/їх редакції), на підставі якої (яких) контролюючий орган вказав на відповідний податковий обов`язок Підприємства з реєстрації платником акцизного податку, недотримання якого слугувало підставою притягнення останнього до відповідальності згідно пункту 117.3 статті 117 ПК України, так і формулювання Верховним Судом правового висновку щодо питання застосування конкретної норми (норм) права у подібних правовідносинах, на відсутність якого посилався позивач, визначаючи підстави касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, а також констатування судової помилки при застосуванні відповідної норми (норм) права чи відсутності такої. Як наслідок, у ході розгляду справи судами не з`ясовано та не перевірено відповідності встановлених контролюючим органом у акті перевірки обставин дійсним подіям, які склалися у даній конкретній ситуації при здійсненні позивачем господарської діяльності, що має ключове значення для правильного вирішення цього спору.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року здійснено розгляд справи №300/3763/20 з урахуванням висновків касаційного суду та у задоволенні вказаного позову було відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ПЕВКП “Промтехсевіс” подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до Акту спеціального розслідування аварії першої категорії, що сталася 25.02.2016 на свердловині №70 Червонопартизанського підземного сховища газу Мринського виробничого управління підземного зберігання газу УМГ “Київтрансгаз” ПАТ “Укртрансгаз”, де ПЕВКП “Промтехсевіс” здійснювало ремонтні роботи, вина за настання аварії була пов`язана з діями працівників ПЕВКП “Промтехсервіс”. У зв`язку із заподіянням збитків між ПЕВКП “Промтехсервіс” та ПАТ “Укртрансгаз” був укладений Договір №1608000181 про відшкодування витрат, понесених ПАТ “Укртрансгаз” при ліквідації наслідків аварії, відповідно до якого ПЕВКП “Промтехсервіс” зобов`язалось відшкодувати наслідки аварії, а саме передати у власність ПАТ “Укртрансгаз” природний газ в обсязі 786,610 тис куб м. за ціною 6543,15 грн за 1000 куб.м. загальною вартістю 6176273 грн. З метою відшкодування завданих збитків позивачем був придбаний та переданий ПАТ “Укртрансгаз” природній газ у вказаній кількості. Таким чином, увесь обсяг придбаного природного газу в кількості 786,610 тис. куб. м. був переданий ПАТ “Укртрансгаз” для відшкодування втрат при ліквідації наслідків аварії. На суму ПДВ були виписані податкові накладні. Таким чином, позивачем не здійснювалась реалізація природного газу, а отже оскаржувана ППР є протиправною.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, відповідно до якого вимоги апеляційної скарги просить залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.
Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволенні.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав. 
Судом встановлено, що ПЕВКП “Промтехсервіс” є юридичною особою (код в ЄДРПОУ – 25568687) та перебуває на податковому обліку як платник податків з 17.02.1998. 
на підставі наказу від 19.10.2020 №1223 “Про проведення фактичної перевірки” та на підставі направлень від 19.10.2020 №61, №62 ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку ПЕВКП “Промтехсервіс”. 
За результатами перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки №090360 від 28.10.2020, відповідно до якого встановлено наступні факти:
1) оптова торгівля пальним без наявності ліцензії, а саме відповідно до податкової накладної №3 від 31.10.2019 (реєстраційний №9261646706 від 07.11.25019) реалізовано природний газ (код ЗЕД 2711110000) на загальну суму з ПДВ 2159239,50 грн;
2) відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб-підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Згідно податкової накладної №3 від 31.10.2019 (реєстраційний № 9261646706 від 07.11.2019) реалізовано природний газ (код УКТ ЗЕД 2711110000) на загальну суму з ПДВ 2159239,50 грн. Відповідно до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України товари з кодами УКТ ЗЕД 2711110000 (газ природний) відносяться до пального. Відповідно до даних реєстру платників акцизного податку з реалізації пального ПЕВКП “Промтехсервіс” не зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального в системі електронного адміністрування реалізації пального. Таким чином, реалізація товарів з кодом УКТ ЗЕД 2711110000 (газ природний) в жовтні 2019 року здійснена платником без реєстрації платником акцизного податку.
Не погоджуючись із висновками встановленими в даному акті, ПЕВКП “Промтехсервіс” звернулося до ГУ ДПС в Івано-Франківській області із запереченням №09/11-01 від 09.11.2020, за результатами розгляду яких відповідач листом №5790/10/09-19-07-06-22 від 20.11.2020 повідомив позивача, що подані заперечення не спростовують висновків акту.
У подальшому, на підставі виявлених порушень контролюючим органом встановлено порушення ПЕВКП “Промтехсервіс” статті 15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, та пального” та підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України.
За наслідками розгляду акту перевірки №090360 від 28.10.2020 відповідач, серед іншого, прийняв податкове повідомлення-рішення №002660/0706 від 24.11.2020, яким за порушення підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 2159239,50 грн.
Судом першої інстанції допитана в якості свідка у даній справі ОСОБА_1 , головний бухгалтер ПЕВКП “Промтехсервіс”, яка надала пояснення суду, що підприємство купило газ в Богородчанинафтогазі у 2016 році для відшкодування збитків перед ПАТ “Укртрансгаз”. Цей газ підприємство не продавало, а передало вказаній компанії. Підприємство не мало де зберігати газ, він так і залишився в трубі. При цьому, податкова накладна №3 виписана у 2019 році через те, що підприємство не мало коштів, щоб своєчасно зареєструвати її. Податкова накладна виписана на неплатника ПДВ через те, що це була операція з відшкодування збитків, а не реалізації газу. Підприємство відчужило цей газ як відшкодування збитків. Податкові декларації подавались вчасно, не було претензій податкової з цього приводу.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі – ПК України).
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” від 19.12.1995 за №481/95-ВР (далі – Закон №481/95-ВР).
Абзацом 57 статті 1 Закону №481/95-ВР визначено, що оптова торгівля пальним – це діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №481/95-ВР (в редакції Закону № 2628-VIII від 23.11.2018; із змінами, внесеними згідно із Законом № 318-IX від 03.12.2019; в редакції Закону № 465-IX від 16.01.2020) імпорт, експорт алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності без наявності ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Частиною шостою цієї ж статті встановлено річну плату за ліцензії на право оптової торгівлі у розмірі: пальним, за наявності у ліцензіата місць оптової торгівлі пальним, - 5000 гривень за кожне таке місце; пальним, за відсутності у ліцензіата місць оптової торгівлі пальним, - 10000 гривень.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним – одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.
Таким чином, Законом №481/95-ВР передбачено здійснення суб`єктами господарювання всіх форм власності оптової та роздрібної торгівлі пальним за наявності ліцензії.
Підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України передбачено, що особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб-підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.
Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.
Згідно з пунктом 117.3 статті 117 ПК України, здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.
Як слідує з матеріалів справи, ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення №002660/0706 від 24.11.2020, яким до позивача за порушення підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції у сумі 2159239,50 грн.
Таке рішення прийняте контролюючим органом на підставі акту перевірки від 28.10.2020 на бланку №090360, у якому було зафіксовано факт оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії, а саме відповідно до податкової накладної №3 від 31.10.2019 реалізовано природній газ (код УКТЗЕД 2711110000) на загальну суму з ПДВ 2159239,50 грн, чим порушено вимоги підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, тобто, здійснено реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку.
Податковий орган вважає, що ПЕВКП “Промтехсевіс” передано (відчужено) природний газ в кількості 275 тис.м.куб. загальною вартістю 2159239,50 грн (в тому числі ПДВ 359873,25), за наслідками чого було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкову накладну №3 від 31.10.2019. При цьому, таке відчуження відбулось без ліценції на здійснення оптової торгівлі пальним та без реєстрації позивача як платника акцизного податку, що стало підставою для застосування оскаржуваними рішеннями штрафних санкцій.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до акту спеціального розслідування аварії першої категорії, що мала місце 25 лютого 2016 року на свердловині № 70 Червонопартизанського підземного сховища газу Мринського виробничого управління підземного зберігання газу УМГ “Київтрансгаз” ПАТ “Укртрансгаз” встановлено, що 13 січня 2016 р. свердловина №70 на підставі акту прийому-передачі була передана у встановленому порядку спеціалізованій організації ПЕВКП “Промтехсервіс” для здійснення її ремонту методом гравійної набивки фільтра шляхом встановленням протипіщаного фільтра ФС-0,15 мм з гравійною намивкою в інтервалі 452-457 м для забезпечення безпіщаного дебету свердловини понад 200 тис. м3/добу. Комісією встановлено, що внаслідок аварії, що сталася 25.02.2016, розрахункові втрати газу внаслідок відкритого фонтанування свердловини № 70 впродовж 66,78 годин становлять 786,610 тис. м3.
У подальшому між ПЕВКП “Промтехсевіс” (Сторона-1) та ПАТ “Укртрансгаз” (Сторона-2) укладено договір №1609000181 від 05.08.2016 про відшкодування витрат, понесених ПАТ “Укртрансгаз” при ліквідації наслідків аварії, відповідно до пункту 1.1 якого Сторона-1 відшкодовує Стороні-2 витрати, понесені Стороною-2 при ліквідації наслідків аварії першої категорії, що сталася 25.02.2016 на свердловині № 70 Червонопартизанського підземного сховища газу Мринського виробничого управління підземного зберігання газу Філії УМГ “КИЇВТРАНСГАЗ” ПАТ “УКРТРАНСГАЗ”, про що складений акт комісії ПАТ “УКРТРАНСГАЗ”, створеної згідно наказу Сторони-2 від 26.02.2016 № 90, а саме передає у власність Сторони-2 природний газ (майно) в обсязі 786,610 тис. куб. м. за ціною 6543.15 грн. за 1000 куб. м. у розмірі 6176 283 (шість мільйонів сто сімдесят шість тисяч двісті вісімдесят три) гри. 94 коп. (з ПДВ), який належить Стороні-1 на праві власності. Право власності Сторони-1 на природний газ, що передається за цим договором Стороні-2, підтверджується Договором №8 ПГ від 22.07.2016 “Про постачання природного газу”.
Відповідно до актів приймання-передачі природного газу від 30.09.2016 та від 31.12.2016, складених на реалізацію договору про постачання природного газу від 22.07.2016 №8 ПГ, ТОВ “Богородчанинафтогаз” фактично передало споживачу ПЕВКП “Промтехсевіс” у вересні 2016 року 275.000 тис.м.куб газу на суму 1799364,65 грн без ПДВ, ПДВ 359872.93 грн, всього з ПДВ 2159237,58 грн та у грудні 2016 року – 511.610 тис.м.куб. газу на суму 3347538,63 без ПДВ, ПДВ 669507,73 грн, всього з ПДВ 4017046,36 грн. 
В подальшому на виконання умов договору №1609000181 від 05.08.2016 про відшкодування витрат, понесених ПАТ “Укртрансгаз” при ліквідації наслідків аварії ПЕВКП “Промтехсевіс” отримані від ТОВ “Богородчанинафтогаз” об`єми газу передало ПАТ “Укртрансгаз”, що підтверджується актами прийому-передачі №1 від 30.09.2016 про передачу 275,000 тис.куб.м. та актом №2 від 31.12.2016 про передачу 511.610 тис.м.куб. газу, а також видатковою накладною №РН-0930004 від 30.09.2016.
Таким чином, придбаний у ТОВ “Богородчанинафтогаз” газ об`ємом 786.610 тис.куб.м. переданий ПАТ “Укртрансгаз” було передано для відшкодування витрат, пов`язаних з аварією, яка мала місце 26.02.2016 на свердловині №70 Червонопартизанського підземного сховища газу Мринського ВУПЗГ.
Судом першої інстанції встановлено, що операції з придбання та передачі природного газу об`ємом 786.610 тис.куб.м. відображені в бухгалтерському обліку позивача в досліджених судом Журналі-ордері №631 (Розрахунки з постачальниками, порядковий номер 169), Журналі-ордері №281 (Товари на складі, порядковий номер 347). Списання природного газу відображено в жовтні 2016 року в Журналі-ордері №281 (Товари на складі, порядковий номер 344) та відображено дану операцію у Журналі-ордері №903 (Собівартість реалізованих робіт (послуг) за жовтень 2016 року).
Разом з тим, податкова накладна №3 на операцію з реалізації (передачі) ПАТ “Укртрансгаз” природного газу об`ємом 786.610 тис. загальною вартістю 2159239,50 грн (з ПДВ) виписана 31.10.2019 та зареєстрована в ЄРПН 07.11.2019 року.
А тому податковим повідомленням-рішенням №002660/0706 від 24.11.2020 за порушення підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України (реалізація пального без реєстрації платником акцизного податку) контролюючим органом до позивача застосовано штрафну санкцію у сумі 2159239,50 грн.
Відповідно до висновків податкового органу в частині реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку, встановлено за результатами проведеної перевірки факт передачі ПЕВКП “Промтехсервіс” природного газу в кількості 275 тис.м.куб. загальною вартістю 2159239,50 грн (в т.ч. ПДВ 359873,25 грн.) за наслідками чого складено податкову накладну №3 від 31.10.2019 та зареєстровано в ЄРПН 07.11.2019, також вказану операцію відображено у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2019 року.
Підпунктом 14.1.31 пунктом 14.1 статті 14 ПК України визначено, що відчуження майна – це будь-які дії платника податків, унаслідок вчинення яких такий платник податків у порядку, передбаченому законом, втрачає право власності на майно, що належить такому платнику податків, або право користування, зокрема, природніми ресурсами, що у визначеному законодавством порядку надані йому в користування.
Відповідно до підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України, постачання товарів – будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Цим же підпунктом передбачено, що не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або руйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватись за первісним призначенням.
Згідно із підпунктом 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України, пальне – нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.
Абзацом 2 підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу (Акцизний податок) – це будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання та передачі (відпуску, відвантаження) пального в споживчій тарі ємністю до 2 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками.
Як видно з податкової накладної №3 від 31.10.2019 (реєстраційний №9261646706 від 07.11.2019) реалізовано природній газ (код УКТЗЕД 2711110000) на загальну суму з ПДВ 2159239,5 грн.
Згідно із підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 ПК України, товари з кодом УКТЗЕД 2711110000 відносяться до пального.
Відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України, особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники акцизного податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб-підприємців до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі надання заяви особою не пізніше, як три робочі дні до початку здійснення реалізації пального, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до даних реєстру платників акцизного податку з реалізації пального ПЕВКП “Промтехсервіс” не зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального в системі електронного адміністрування реалізації пального.
А тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що реалізацію товарів з кодом 2711110000 здійснено позивачем без реєстрації платником акцизного податку, чим допущено порушення вимог підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України.
А отже, передача ПЕВКП “Промтехсевіс” природного газу на виконання умов договору №1609000181 від 05.08.2016 про відшкодування витрат, понесених ПАТ “Укртрансгаз” при ліквідації наслідків аварії ПЕВКП “Промтехсевіс”, який було отримано від ТОВ “Богородчанинафтогаз”, здійснено з порушенням вимог підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК України.
Як передбачено пунктом 117.3 статті 117 ПК України, здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.
Таким чином, враховуючи те, що ПЕВКП “Промтехсервіс” реалізовано (відчужено) природний газ в кількості 275 тис.м.куб. загальною вартістю 2159239,50 грн згідно податкової накладної №3 від 31.10.2019 року, суд вважає, що відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №002660/0706 від 24.11.2020 року про застосування до ПЕВКП “Промтехсервіс” штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2159239,50 грн.
Окрім того, позивач стверджує, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовані відповідачем поза межами граничних строків, визначеним статтею 102 ПК України. З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 114.1 статті 114 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення) граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.
Так, згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Отже, установлений законодавцем у ПК України строк, як темпоральна величина, призначений для своєчасної реалізації контролюючими органами як суб`єктами владних повноважень компетенції щодо застосування штрафних санкцій, спричиняючи у разі його пропуску юридично значимі наслідки. Такими юридичними наслідками є звільнення платника податків, як учасника податкових правовідносин, від відповідальності, обмежуючи таким чином період невизначеності щодо останнього, що в кінцевому результаті гарантує дотримання конституційних прав та обов`язків особи, інтересів держави, а також раціональну організацію правозастосовної діяльності. Запровадження таких строків сприяє правовому захисту, забезпеченню стабільності, стійкості існуючої системи правовідносин, а також можливості збору та закріплення доказів вчиненого правопорушення.
Суд першої інстанції вірно послався на позицію Верховного Суду, який неодноразово вказував, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 ПК України (зокрема, у постановах від 10 травня 2018 року у справі №820/3544/17, від 05 липня 2019 року у справі №820/11541/13-а, від 24 листопада 2020 року у справі №520/13377/19, від 05 листопада 2021 року у справі №640/22711/19). Відлік такого строку пов`язується не з днем фактичної сплати позивачем узгодженої у минулих роках суми податкового (грошового) зобов`язання, а саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.
Таким чином апеляційний суд підтримує думку суду першої інстанції, що податковим органом застосовано до позивача штрафну (фінансову) санкцію в межах граничного строку з моменту подачі податкової накладної №3 від 30.10.2019 та реєстрації її в ЄРПН – 07.11.2019.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо здійснення ПЕВКП “Промтехсевіс” реалізації газу в кількості 275 тис.м.куб. загальною вартістю 2159239,50 грн згідно податкової накладної №3 від 31.10.2019, у зв`язку з чим за порушення підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України до позивача правомірно застосовані штрафні санкції у сумі 2159239,50 грн.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позову, законне та обґрунтоване, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного експерементально-виробничо-комерційного підприємства "Промтехсервіс" залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у справі №300/3763/20 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 13.02.2026