єдиний унікальний номер справи 546/117/26
номер провадження 3/546/55/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року м. Решетилівка 

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши в режимі відеоконференції матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягалася,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

03 лютого 2026 року о 14 годині 40 хвилин на 307 км + 800 м а/д Київ-Харків-Довжанський ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW X4, н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, у результаті чого здійснила наїзд на металевий відбійник. Внаслідок ДТП транспортний засіб та металевий відбійник отримали механічні пошкодження. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постановою суду від 27 лютого 2026 року клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було задоволено.
Судове засідання 03 березня 2026 року було відкладено через технічні проблеми з відеоконференцз`язком, а судове засідання 24 березня 2026 року було відкладено за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
У судовому засіданні 10 квітня 2026 року ОСОБА_1 зазначила, що дійсно 03 лютого 2026 року рухалася з міста Києва до м. Запоріжжя, і у місті Решетилівка біля автозаправки хотіла здійснити розворот. Але, оскільки дорожнє покриття було дуже слизьким, то її понесло до відбійника, із яким відбулося зіткнення. При цьому крім її автомобіля, механічних ушкоджень іншим транспортним засобам чи відбійнику завдано не було. Умислу у вчиненні правопорушення у неї не було. Тому просила закрити провадження по даній справі, а якщо суд дійде висновку про наявність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, просила звільнити її від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. 

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків. 
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. 
Незважаючи на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:
протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 582240 від 03 лютого 2026 року та карткою обліку адміністративного правопорушення від 03 лютого 2026 року, в яких зазначені обставини вчинення даного правопорушення (а.с. 1, 2);
схемою місця ДТП, на якій, зокрема зображено місце зіткнення з відбійником. Дана схема підписана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауважень чи заперечень щодо неї ОСОБА_1 не вказувала. Стан дорожнього покриття - оделедиця (а.с. 3);
письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких остання зазначила, що 03 лютого 2026 року вона рухалася на своєму автомобілі BMW X4, н.з. НОМЕР_2 , по а/д Київ-Харків з м. Києва до м. Запоріжжя. Приблизно о 14 годині 40 хвилин біля заправної станції «BVS» її автомобіль занесло, оскільки дорога була вкрита кригою та її транспортний засіб здійснив зіткнення з металевим відбійником (а.с. 4).
У свою чергу ОСОБА_1 на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та на підтвердження пояснень, наданих нею у судовому засіданні 10 квітня 2026 року, будь - яких доказів до суду подано не було. 

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд зазначає, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Стаття 124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 582240 від 03 лютого 2026 року, унаслідок ДТП транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 , здійснив наїзд на металевий відбійник. 
Таким чином суд зазначає, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 не дотрималася вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху, не врахувала стан погодних умов та дорожнього покриття, яке з огляду на ожеледицю було слизьким, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та металевий відбійник, який є частиною дорожнього обладнання. 
Отже, аналізуючи в своїй сукупності та взаємозв`язку положення п. 12.1. Правил дорожнього руху, а також всі докази у справі, з огляду на норми ст. 245, 280 КУпАП, на роз`яснення, які викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 допустила порушення пункту 12.1. Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Водночас суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке вчинила особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення чи адміністративного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та вивчивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, проаналізувавши матеріали та документи, що маються в справі, враховуючи суть та характер правопорушення, яке в даному випадку за своєю суттю є незначним, зважаючи на малозначність вчиненого конкретного (саме в межах розгляду даної адміністративної справи) адміністративного правопорушення, оскільки механічні пошкодження отримав лише транспортний засіб ОСОБА_1 та відбійник, суд доходить висновку, що при таких встановлених судом обставинах є передбачені законом підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, в порядку ст. 22 КУпАП та достатньо обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
З огляду на зазначену норму закону, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю.
На підставі викладеного, та керуючись статтями 22, 124, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд
постановив:
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в порядку ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2026 року. 

Суддя Ю. В. Зіненко