Справа № 420/323/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вичинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участі третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та направлення 20.06.2025 року електронного звернення № Е2564670 до органів Національної поліції України, яке стало підставою для внесення відомостей про Позивача ( ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до інформаційної підсистеми “розшук” в ІКС ІПНП, як особи, яка “вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.210, 210-1 КУпАП”, за відсутності законних та належним чином оформлених підстав, передбачених законодавством України;
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо обробки та внесення недостовірних відомостей в ІКС ІПНП, стосовно Позивача,як такого,“який вчинив адміністративне правопорушення,передбачене ст.210, 210-1 КУпАП”, за відсутності законних та належним чином оформлених підстав, передбачених законодавством України;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає у невиконанні обов`язків перевірити законність,обґрунтованість та достовірність відомостей, внесених до ІКС ІПНП стосовно Позивача;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області надати Позивачу повну інформацію щодо обробки його персональних даних посадовою особою органу (підрозділу) поліції в ІКС ІПНП (посада, звання, ПІБ користувача, електронне звернення № Е2564670 ІНФОРМАЦІЯ_2 );
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виключити недостовірні відомості про Позивача стосовно його перебування “у розшуку” в ІКС ІПНП та “необхідності доставлення” Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такі, що були внесені без наявності будь-яких законних та належним чином оформлених підстав;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області утриматися від повторного внесення відомостей щодо Позивача до ІКС ІПНП без наявності належно оформлених та законних підстав, передбачених статтями КУпАП та законами України.
Справі за цією позовною заявою присвоєно № 420/323/26 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Лебедєвій Г.В.
Ухвалою суду від 12.01.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду: уточненої позовної заяви, у якій уточнити коло відповідачів, із зазначенням в ній позовних вимог, сформованих з дотриманням ч. 1 ст. 5 КАС України, з зазначенням повної адреси та поштових індексів сторін; копії картки фізичної особи платника податку і копію паспорта чи іншого документа на підтвердження місця проживання позивача.
16.01.2026 року до суду через систему «Електронний суд від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучив в якості додатків: копію картки фізичної особи платника податку, копію паспорта та уточнену позовну заяву.
Проаналізувавши зміст цієї заяви та долучених до неї документів, суд дійшов висновку, що недоліки, зазначені в ухвалі суду від 12.01.2026 року, не усунені в повному обсязі.
Ухвалою від 21.01.2026 року продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, у якій уточнити коло відповідачів, із зазначенням в ній позовних вимог, сформованих з дотриманням ч. 1 ст. 5 КАС України, з зазначенням повної адреси та поштових індексів сторін.
26.01.2026 року до суду через систему «Електронний суд від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач вказує, що ним 16.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» у межах строку, визначеного ухвалою суду від 12.01.2026 року подано заяву про усунення недоліків, до якої були долучені: уточнена позовна заява з визначеним колом відповідачів;копія картки платника податків (РНОКПП); копія паспорта громадянина України. В уточненій позовній заяві, поданій 16.01.2026 року зазначено всіх учасників справи, а саме: Позивач: ОСОБА_1 , із зазначенням місця проживання,поштового індексу, РНОКПП та інших відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.160 КАС України. Відповідач 1: Головне управління Національної поліції в Одеській області (як суб`єкт владних повноважень,що здійснює обробку та внесення відомостей до ІКС ІПНП) Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_3 (як суб`єкт владних повноважень, дії якого безпосередньо стали підставою для внесення відомостей про Позивача до ІКС ІПНП). Таким чином, коло відповідачів уточнене, а позовні вимоги сформульовані окремо щодо кожного з них, з дотриманням ч.1 ст.5 КАС України.
Ухвалою від 29.01.2026 року продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, у якій уточнити коло відповідачів, із зазначенням в ній позовних вимог, сформованих з дотриманням ч. 1 ст. 5 КАС України, з зазначенням повної адреси та поштових індексів сторін.
02.02.2026 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді.
Ухвалою від 02.02.2026 року визнано заяву ОСОБА_1  про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Лебедєвої Г.В. необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1  про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Лебедєвої Г.В. по справі №420/323/26 для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 04.02.2026 року (суддя Катаєва Є.В.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Лебедєвої Г.В. у справі №420/323/26 за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участі третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вичинити певні дії.
Так, в поданій заяві про відвід позивач наполягає, що недоліки позовної заяви ним усунені шляхом подання відповідних заяв про усунення недоліків.
Виходячи зі змісту заяви про усунення недоліків позовної заяви від 15.11.2026 року, яка надійшла до суду 16.10.2026 року та долученої до неї в якості додатку уточненої позовної заяви (додаток 1. «ИСК.ПОЛИЦИЯ_РОЗШУК-ТЦК_2026 (1).рdf.»), а також змісту заяви про усунення, яка надійшла до суду 26.01.2026 року, убачається, що позивач визначає відповідачами Головне управління Національної поліції в Одеській області та ІНФОРМАЦІЯ_3 та заявляє до них наступні позовні вимоги: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та направлення 20.06.2025 року електронного звернення № Е2564670 до органів Національної поліції України, яке стало підставою для внесення відомостей про Позивача ( ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) до інформаційної підсистеми “розшук” в ІКС ІПНП, як особи, яка “вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.210,210-1 КУпАП”, за відсутності законних та належним чином оформлених підстав,передбачених законодавством України;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 відкликати (скасувати) електронне звернення від 20.06.2025 року № Е2564670 як таке, що було сформоване та направлене за відсутності законних на те підстав, а також повідомити про це Головне управління Національної поліції в Одеській області;
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо обробки та внесення недостовірних відомостей в ІКС ІПНП, стосовно Позивача, як такого, “який вчинив адміністративне правопорушення,передбачене ст. 210, 210-1 КУпАП”, за відсутності законних та належним чином оформлених підстав, передбачених законодавством України;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає у невиконанні обов`язків перевірити законність, обґрунтованість та достовірність відомостей, внесених до ІКС ІПНП стосовно Позивача;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області надати Позивачу повну інформацію щодо обробки його персональних даних посадовою особою органу (підрозділу) поліції в ІКС ІПНП (посада, звання, ПІБ користувача, електронне звернення № Е2564670 ІНФОРМАЦІЯ_2 );
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виключити недостовірні відомості про Позивача стосовно його перебування “у розшуку” в ІКС ІПНП та “необхідності доставлення” Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 ,як такі,що були внесені без наявності будь-яких законних та належним чином оформлених підстав;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області утриматися від повторного внесення відомостей щодо Позивача до ІКС ІПНП без наявності належно оформлених та законних підстав,передбачених статтями КУпАП та законами України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.12.2025 року позивач звернувся із запитом до Головного управління Національної поліції в Одеській області стосовно інформації, яка стосується його особисто, а саме: - чи перебуває він в «розшуку» у ІНФОРМАЦІЯ_4 ; - чи є у наявності звернення від уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно нього; - якщо було внесено такі відомості працівником (працівниками) поліції,то коли (дата, № реєстрації) ким (посада,звання) і на який конкретно законній підставі; - на підставі яких документів була внесена інформація в підсистему "розшук" ІКС ІПНП відносно нього та прохання надати такі документи у разі їх наявності; - чи перебуває він в статусі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, провадження у справах за якими здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки та прохання надати такі документи,які свідчать про це (постанова, протокол) у разі їх наявності. 
Відповіддю від 30.12.2025 року позивачу не було надано жодного документа на його запит, який міг би свідчити про порушення з його боку законодавства про оборону, мобілізацію, порушень правил військового обліку, тобто вчинення правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП. Позивач вказує, що за весь час, він жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності та на даний час у реєстрі виконавчого провадження на сайті Мін`юсту України, стосовно позивача також немає жодного виконавчого провадження, що також свідчить про те, що позивач не вчинив жодних адмінправопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП. Однак при цьому у своїй відповіді Головне управління Національної поліції в Одеській області вказує що: “За даними системи ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обліковується за категорією “особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП”. Ініціатор звернення - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Електронне звернення від 20.06.2025 № Е2564670 шляхом електронної міжвідомчої взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС,в автоматизованому режимі завантажене до інформаційного ресурсу в відділі поліції № 3 (м.Одеса) Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області та зареєстроване від 23.06.2025 за №19945.”.
Позивач уважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та направлення 20.06.2025 року електронного звернення № Е2564670 до органів Національної поліції України, яке стало підставою для внесення відомостей про нього до інформаційної підсистеми “розшук” в ІКС ІПНП, як особи, яка “вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210, 210-1 КУпАП”, протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо обробки та внесення недостовірних відомостей в ІКС ІПНП, стосовно нього, як такого, “який вчинив адміністративне правопорушення,передбачене ст. 210, 210-1 КУпАП” та протиправною бездільність Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає у невиконанні обов`язків перевірити законність, обґрунтованість та достовірність відомостей, внесених до ІКС ІПНП стосовно нього, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.
Ухвалою від 11.02.2026 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №420/323/26 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.
24.02.2026 року до суду від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, Головне управління Національної поліції в Одеській області зазначає, що за відповіддю УІАП від 18 лютого 2026 року № 47368-2026 стосовно громадянина ОСОБА_1 за обліками інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційнокомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відсутні відомості щодо перебування останнього у державному розшуку станом на 18 лютого 2026 року. Однак позивач 23.06.2025 облікований за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП», на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 . Що підтверджується Електронним зверненням від 20.06.2025 № Е2564670, яке зареєстроване в автоматичному режимі 23.06.2025 за № 19945 в відділі поліції №3 Одеського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області. Виключення позивача з бази інформаційного ресурсу Інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», як такого, що порушив правила військового обліку та розшукується ТЦК, не є доречною, з огляду на те що внесення відомостей щодо осіб, які вчинили правопорушення передбачені ст. 210, 210-1 КУпАП не є компетенцією ГУНП в Одеській області.
Також Головне управління Національної поліції в Одеській області зазначає, що відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 2 пункту 56 та абзацу 15 пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, органи Національної поліції України зобов`язані за зверненнями (форма звернення встановлена у додатку 20 до Порядку) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України здійснити адміністративне затримання та доставлення до цих органів осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП для складання адміністративного протоколу згідно ст. 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначені звернення та інформація про особу, надходять до органів (підрозділів) поліції з підрозділів ТЦК та СП та вносяться до ІКС ІПНП в автоматичному режимі шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС. Підрозділи ГУНП в Одеській області позбавлені можливості вносити, корегувати або видаляти інформацію щодо осіб, які перебувають на обліку за вчинення адміністративних правопорушень за ст. ст. 210, 210-1КУпАП, якщо інформація стосовно них була завантажена в автоматичному режимі. Для зняття особи з обліку ІКС ІПНП потрібно звернутись безпосередньо до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Одеської області . Додатково, паперові носії, на підставі яких було внесено відомості до інформаційних ресурсів ІКС ІПНП, в УІАП ГУНП в Одеській області відсутні.
Враховуючи зазначене, Головне управління Національної поліції в Одеській області вказує, що виконати вимогу щодо вилучення із інформаційнокомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформацію як про «особу, яка вчинила правопорушення, передбачені ст. 210, 210-1 КУпАП» не являється можливим, оскільки вказана інформація надходить до ІКС ІПНП автоматично і видаляється також автоматично у разі видалення її з Єдиного державного реєстру призовників. У разі видалення інформації щодо перебування у розшуку позивача з Єдиного державного реєстру призовників остання з ІКС ІПНП видалиться автоматично. Будь яким іншим способом видалити вказану інформацію з ІКС ІПНП Головним управлінням Національної поліції неможливо. 
Крім того, Головне управління Національної поліції в Одеській області зауважує, що зміст вимог позивача не узгоджується із зазначеною вище інформацією, оскільки ГУНП в Одеській області не вносило недостовірні відомості в ІКС ІПНП стосовно позивача, так як зазначені відомості автоматично надходять з електронної бази МОУ. Також ГУНП в Одеській області не уповноважене перевіряти законність, обґрунтованість та достовірність відомостей що надходять автоматично з підрозділів ТЦК та СП шляхом електронної взаємодії. А отже ГУНП в Одеській області не може видаляти відомості стосовно позивача, тим більше утримуватись від повторного внесення таких відомостей, так як підрозділи ГУНП в Одеській області позбавлені можливості вносити, корегувати або видаляти інформацію, щодо осіб, які перебувають на обліку за вчинення адміністративних правопорушень за ст. 210, 210-1 КУпАп, якщо інформація стосовно них була завантажена в автоматичному режимі. Інформація про розшук позивача в ІКС ІПНП видаляється автоматично лише після відповідних коригувань у Реєстрі призовників МОУ, оскільки ГУНП не має повноважень перевіряти або коригувати ці дані. Поліція не є належним відповідачем, оскільки вимоги позивача не узгоджуються з технічним алгоритмом взаємодії баз даних, а відомості надходять автоматично від ТЦК та СП.
26.02.2026 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечує проти доводів Головного управління Національної поліції в Одеській області та зазначає, що питання належності відповідача вирішується судом, а не стороною у справі шляхом самостійного декларування своєї “неналежності”. Крім того, саме підрозділи Національної поліції здійснюють перевірку особи по ІКС ІПНП; приймають рішення про адміністративне затримання; здійснюють фактичне доставлення;застосовують заходи адміністративного примусу. Твердження ж відповідача про “технічну неможливість” видалення інформації не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, так як технічний алгоритм функціонування інформаційної системи не може визначати обсяг прав особи та не має пріоритету над судовим рішенням. Тому, у разі встановлення протиправності обліку саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний забезпечити приведення інформації у відповідність до закону. Таким чином, саме дії органів поліції безпосередньо впливають на обсяг прав та свобод позивача та навіть наявність міжвідомчої “електронної взаємодії” не усуває обов`язку поліції забезпечити дотримання прав особи.
Щодо твердження відповідача про те, що ГУНП “не уповноважене перевіряти законність,обґрунтованість та достовірність відомостей, що надходять автоматично”, позивач зазначає, що такий підхід фактично означає можливість застосування заходів примусу виключно на підставі неактулізованого технічного запису в базі даних без будь-якої юридичної підстави. А це суперечить принципу верховенства права, статті 19 Конституції України, гарантіям захисту від свавільного обмеження свободи. Жоден підзаконний акт чи технічна інструкція не може звільняти орган державної влади від конституційного обов`язку діяти законно.
Щодо відсутності у відповідача паперових носіїв та первинних документів, то позивач зауважає, що відповідач фактично визнає, що не володіє жодним первинним документом, який би підтверджував законність внесення відомостей, наявність складу адміністративного правопорушення, правомірність ініціювання обліку. Проте, витяг з ІКС ІПНП, наданий відповідачем, не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні ст.ст.73– 74 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на те, що наданий документ містить внесені вручну закреслення персональних даних начальника РТЦК та СП та службової особи поліції, що унеможливлює перевірку джерела походження відомостей та їх достовірності. Крім того, витяг не містить ознак засвідчення кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи та не містить технічних атрибутів електронного документа (відомості про накладення КЕП), що виключає можливість встановлення його автентичності. Тобто, відповідач не надав первинного звернення ТЦК; не надав документа, який би підтверджував склад адміністративного правопорушення; не надав підтвердження правових підстав внесення відомостей про позивача. За таких обставин наданий витяг є лише інформаційним відображенням даних без підтвердження їх належного джерела та правових підстав формування. Посилання ж на “автоматичність” не звільняє від обов`язку довести законність дій такого суб`єкта. Водночас саме орган поліції здійснює адміністративне затримання та доставлення особи відповідно до норм КУпАП. Здійснення заходів примусу без наявності первинного правового документа суперечить принципу законності.
Також позивач заперечує проти доводів відповідача щодо “автоматичного” внесення відомостей, оскільки відповідач визнає, що саме органи поліції здійснюють виконання звернень ТЦК та СП. Отже, ГУНП не є пасивним “технічним ретранслятором”, а виступає суб`єктом реалізації владних повноважень.
Також, позивач вказує, що повноваження представника на підписання відзиву потребують перевірки судом. 
Крім того, у відповіді на відзив заявлено клопотання про витребування у Головного управління Національної поліції в Одеській області оригінал електронного звернення № Е2564670 від 20.06.2025 року в електронній формі; підписаний за допомогою кваліфікованого електронного підпису; технічні атрибути електронної інформаційної взаємодії (час створення,надходження, джерело формування), як підтвердження правових підстав для внесення відомостей до ІКС ІПНП стосовно позивача.
Ухвалою від 05.03.2026 року суд відмовив в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.
Також вказаною ухвалою суд витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_1 докази у справі, а саме: належним чином засвідчені копії матеріалів на підставі яких ІНФОРМАЦІЯ_3 сформоване електронне звернення від 20.06.2025 № Е2564670 до відділі поліції № 3 (м. Одеса) Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області про доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; належним чином засвідчену копію постанови (постанов) про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України.
05.03.2026 року до суду від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач наголошує, що наведені позивачем у відповіді на відзив доводи є помилковими, оскільки підміняють предмет доказування та ігнорують розмежування компетенції суб`єктів владних повноважень у спірних правовідносинах. Порядок організації та ведення військового обліку, затверджений постановою КМУ № 1487, прямо визначає модель взаємодії між ТЦК та СП, Єдиним державним реєстром призовників/військовозобов`язаних/резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, у межах якої Національна поліція здійснює адміністративне затримання та доставлення саме за зверненням районного (міського) ТЦК та СП, надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії, із зазначенням обов`язкових реквізитів та накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи. Так само Порядок № 1487 встановлює, що ТЦК та СП повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення щодо осіб, стосовно яких раніше надсилалося звернення (таке повідомлення також має містити вихідний номер та КЕП). Тобто законодавець передбачив спеціальний механізм припинення підстав для доставлення/реагування поліції — шляхом належного повідомлення від ТЦК та СП, а не шляхом «самостійного» коригування/видалення поліцією первинних відомостей, сформованих іншим суб`єктом.
10.03.2026 року до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначає, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно інформації із Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06.04.2015 року як військовозобов`язаний другої категорії загального військового обліку солдатів і сержантів запасу, за військово обліковою спеціальністю «ВОС 999097». Підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Порушник правил військового обліку з 20.06.2025. В розшуку. Відомості про медичний огляд відсутні. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 всупереч ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» протягом 60 днів з дня набрання чинності Указу Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, чим вчинив правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 20.06.2025 звернувся до відділу поліції №3 ОРУП №3 ГУНП в Одеській області, звернення №Е2564670, для адміністративного затримання та доставления органами (підрозділами) поліції до зазначених центрів та органів ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно інформації Групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягували, протокол про притягнення позивача по факту вчинення ним правопорушення передбаченого статтею 210-1 КУпАП не складався.
Також ІНФОРМАЦІЯ_3 вказує, що у разі виявлення факту вчинення призовником, військовозобов`язаним або резервістом порушення правил військового обліку, або порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (ст. 210, 210-1 КУпАП), уповноважена територіальним центром комплектування та соціальної підтримки особа складає протокол у справі про адміністративне правопорушення. При цьому протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту саме виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. В свою чергу у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, порушник може бути доставлений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ст. 259 КУпАП). Крім того, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, а також з метою забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ про адміністративне правопорушення допускається адміністративне затримання особи (ст. 260 КУпАП). Дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку з 20.06.2025, пов`язані з безпосереднім виявленням ІНФОРМАЦІЯ_6 ознак порушення позивачем правил військового обліку (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), тобто ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що мало наслідком внесення до відповідних баз даних відомостей про розшук позивача, що є заходами забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення. З огляду на викладне, ІНФОРМАЦІЯ_6 уважає, що правомірно діяв щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку з 20.06.2025, оскільки є наявність ознак скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що виразилось у недотриманні позивачем встановлених чинним законодавством вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, і, як наслідок, наявності підстав для вжиття відповідних заходів для забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданим 20.07.2022 року.
Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач з 06.04.2015 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 як військовозобов`язаний другої категорії загального військового обліку солдатів і сержантів запасу, за військово обліковою спеціальністю «ВОС 999097»; підлягає призову на військову службу під час мобілізації; порушник правил військового обліку з 20.06.2025 року; відомості про медичний огляд відсутні; автоматично взятий на облік згідно змін від 01.04.2025 до постанови КМУ № 932.
Згідно даних витягу із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, стосовно розшуку позивача, ІНФОРМАЦІЯ_7 до органів національної поліції було направлено подання: 
Тип подання – електронний;
Статус – Активний;
Причина подання – Не уточнив вчасно облікових даних (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»);
Орган Національної поліції - відділі поліції № 3 (м. Одеса) Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області;
Порушення ВО від – 20.06.2025;
Порушення ВО до – 19.06.2025;
Номер звернення – Е2564670;
Дата звернення – 20.06.2025.
24.12.2025 року позивач звернувся з запитом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, а якому просив:
« 1.Провести перевірку моїх персональних даних (відомостей особи: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) в ІКС ІПНП ГУНП Одеській області,на предмет перебування ОСОБА_1 в "розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 " та наявності звернення (звернень) від уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ОСОБА_1 . 
2.Чи внесено відомості до підсистеми "розшук”,інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відносно мене, ОСОБА_1 ,як такого,що перебуває у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 ? 
3.Якщо було внесено такі відомості працівником (працівниками) поліції,то коли (дата,№ реєстрації) ким (посада,звання) і на який конкретно законній підставі.
4.На підставі яких документів була внесена інформація в підсистему "розшук" ІКС ІПНП відносно мене (надати такі документи у разі їх наявності).
5.Надати інформацію, чи перебуваю я в статусі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення,провадження у справах за якими здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки?Якщо перебуваю-надати такі документи,які свідчать про це (постанова,протокол) у разі їх наявності.».
На вказаний запит, листом № 474-2026 від 02.01.2026 року, Головне управління Національної поліції в Одеській області повідомило позивача про наступне:
«…за даними інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі – система ІПНП), Положення про яку затверджене наказом МВС України від 03.08.2017 № 676, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.08.2017 за № 1059/30927, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у державному розшуку раніше не перебував та станом на 02.01.2026 не перебуває. 
Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу 2 пункту 56 та абзацу 15 пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, органи Національної поліції України зобов`язані за зверненнями (форма звернення встановлена у додатку 20 до Порядку) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України здійснити адміністративне затримання та доставлення до цих органів осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП для складання відповідних адміністративних протоколів згідно ст. 259 КУпАП. 
При надходженні до органів (підрозділів) поліції таких звернень, відповідно до Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми «Єдиний облік» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.06.2019 за № 508, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 липня 2019 року за № 739/33710, інформація про особу вноситься до системи ІПНП, Положення про яку затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 серпня 2017 року № 676, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2017 року за № 1059/30927 (зі змінами). 
За даними системи ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обліковується за категорією «особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП», ініціатор звернення – ІНФОРМАЦІЯ_3 . Електронне звернення від 20.06.2025 № Е2564670 шляхом електронної міжвідомчої взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, в автоматизованому режимі завантажене до інформаційного ресурсу в відділі поліції №3 (м. Одеса) Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області та зареєстроване від 23.06.2025 за № 19945. 
Відповідно до наказу МВС України від 10.02.2025 року № 80 «Про затвердження Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми «Облік звернень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України про призовників, військовозобов`язаних, резервістів» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.03.2025 за № 455/43861, інформація в ІП «Облік звернень» про осіб, яких передбачено доставити, автоматично знищується через три роки з дня виконання звернення ТЦК та СП, органів СБУ, або розвідувальних органів України. 
Враховуючи викладене, для зняття особи з обліку системи ІПНП, пропонуємо Вам звернутись безпосередньо до ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Додатково повідомляємо, що паперові носії, на підставі яких було внесено відомості до інформаційних ресурсів системи ІПНП, в УІАП ГУНП в Одеській області відсутні.».
Позивач уважає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 вичнені протиправні дії щодо складання та направлення 20.06.2025 року електронного звернення № Е2564670 до органів Національної поліції України, яке стало підставою для внесення відомостей про нього до інформаційної підсистеми “розшук” в ІКС ІПНП, як особи, яка “вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210, 210-1 КУпАП”, а також уважає, що Головне управління Національної поліції в Одеській області вчинені протиправні дії щодо обробки та внесення недостовірних відомостей в ІКС ІПНП, стосовно нього, як такого, “який вчинив адміністративне правопорушення,передбачене ст. 210, 210-1 КУпАП” та допущено протиправну бездільність, яка полягає у невиконанні обов`язків перевірити законність, обґрунтованість та достовірність відомостей, внесених до ІКС ІПНП стосовно нього, у зв`язку з чим звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
На час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України продовжує діяти воєнний стан.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини 1-3 статті 1 Закону України № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно ч.5 ст.1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 14 ст. 2 Закону України № 2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актам.
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України № 2232-XII, у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
Відповідно до ст. 33 Закону №2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Загальне керівництво роботою, пов`язаною з організацією та веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контроль за станом цієї роботи в центральних та місцевих органах виконавчої влади, інших державних органах (крім Служби безпеки України та розвідувальних органів України), органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від підпорядкування і форми власності здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України. Функціонування системи військового обліку забезпечується органами (підрозділами) Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, розвідувальними органами України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, правоохоронними органами спеціального призначення, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За правилами ч. 1 ст. 34 Закону №2232-XII персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Суд зазначає, що Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз.7 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз.2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку № 3633-ІХ від 11.04.2024.
Цим Законом положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Абзацом 4 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності)».
Отже, вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: 
- через центр надання адміністративних послуг; 
- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 
- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
05.01.2023 року набув чинності Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок №1487).
Згідно пункту 2 Порядку №1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо:
фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками;
здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 3 Порядку №1487 визначено, що військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 23 Порядку №1487 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Додатком 2 до Порядку № 1487 визначені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пунктом 1 яких передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:
1) перебувати на військовому обліку:
за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;
за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;
2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
4) проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів;
5) проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві;
7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;
8) особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
9) негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;
10) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;
10-1) у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану:
у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів);
мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон;
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Громадяни України, які були зняті з військового обліку у зв`язку з вибуттям за межі України на строк більше трьох місяців, зобов`язані протягом 30 днів з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 563 Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2980) стати на військовий облік одним з таких способів:
прибуття особисто до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
шляхом подання заяви про взяття на військовий облік у довільній формі разом із відомостями, визначеними додатком 4 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та копії першої сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, яким такого громадянина України знято з військового обліку, через закордонну дипломатичну установу України.
Заява подається громадянином України закордонній дипломатичній установі України особисто разом із паспортом громадянина України для виїзду за кордон, який після прийняття заяви повертається громадянину України, або засобами поштового зв`язку разом з копією першої сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Закордонна дипломатична установа України надсилає заяву з визначеними документами відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню або регіональному органу СБУ або відповідному підрозділу розвідувальних органів на їх адресу електронної пошти, яка розміщена на їх офіційному веб-сайті, у семиденний строк.
Згідно пункту 19 Порядку №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 932 вiд 16.08.2024 «Про реалізацію експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства оборони, Міністерства внутрішніх справ, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, Державної міграційної служби, Адміністрації Державної прикордонної служби, Генерального штабу Збройних Сил стосовно реалізації протягом року з дня набрання чинності цією постановоюекспериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - експериментальний проект).
Вказаної постановою КМУ було затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 932).
Відповідно до приписів пункту 1 Порядку № 932 Цей Порядок визначає:
механізм реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - експериментальний проект) шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України;
порядок формування переліку громадян України чоловічої статі віком від 16 до 60 років, персональні дані яких підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
механізм взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років, зокрема тих, які перебувають за межами України, без проходження медичного огляду;
механізм внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про громадян України чоловічої статі віком від 17 до 25 років, які не перебувають на військовому обліку (для їх взяття на військовий облік без проходження медичного огляду) та які перебувають в Україні і звернулися за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які перебувають за межами України і звернулися до відокремленого підрозділу державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, який розміщений за межами України (далі - відокремлений підрозділ), за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном, отриманням паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон;
механізм перевірки дійсності військово-облікових документів громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які перебувають за межами України і звернулися за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном, отриманням паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон до відокремленого підрозділу
Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який серед іншого визначає процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів (далі Порядок №560).
Пунктом 22 Порядку №560 визначено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.
Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.
З аналізу наведених положень слідує, що військовозобов`язані зобов`язані, зокрема перебувати на військовому обліку, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, повідомляти про зміну персональних даних; протягом 60 днів (до 17.07.2024), з дня набрання чинності Закону України № 3633-ІХ (18.05.2024) уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, тощо.
Невиконання цих обов`язків тягне передбачені законом наслідки у сфері ведення військового обліку та може бути підставою для вчинення уповноваженими органами визначених законом дій, спрямованих на забезпечення явки військовозобов`язаного і документування відповідних обставин.
Судом встановлено, що відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач з 06.04.2015 року перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 як військовозобов`язаний другої категорії загального військового обліку солдатів і сержантів запасу, за військово обліковою спеціальністю «ВОС 999097»; підлягає призову на військову службу під час мобілізації; порушник правил військового обліку з 20.06.2025 року; відомості про медичний огляд відсутні; автоматично взятий на облік згідно змін від 01.04.2025 до постанови КМУ № 932.
Згідно даних витягу із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, стосовно розшуку позивача, ІНФОРМАЦІЯ_7 до органів національної поліції було направлено подання: 
Тип подання – електронний;
Статус – Активний;
Причина подання – Не уточнив вчасно облікових даних (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»);
Орган Національної поліції - відділі поліції № 3 (м. Одеса) Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області;
Порушення ВО від – 20.06.2025;
Порушення ВО до – 19.06.2025;
Номер звернення – Е2564670;
Дата звернення – 20.06.2025.
Як свідчать матеріали справи, позивача взято на військовий облік в автоматичному режимі відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України № 932 вiд 16.08.2024 «Про реалізацію експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, тобто в період з 18.05.2024 по 16.07.2024, позивач не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Внаслідок такого порушення в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів наявні відомості про порушення позивачем правил військового обліку, оскільки позивач не прибув для оновлення облікових даних.
Відповідно до статті 1 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно статті 2 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, основними завданнями Реєстру є:
1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України;
2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період;
3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Частинами 8 та 9 ст.5 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Стаття 6 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначає перелік відомостей, які вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру. 
Згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У відповідності до ст. 8 Закону до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 1) відомості про виконання військового обов`язку; 2) відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи); 3) відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; 4) відомості про участь у бойових діях.
Частиною 1 статті 14 Закону України Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістівпередбачено, що ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
З урахуванням наведених норм та матеріалів справи, суд встановив, що відповідач, який за результатами відповідного контролю за дотриманням позивачем правил військового обліку виявив факт того, що позивач не уточнив облікові дані, мав законні підстави для відображення у Реєстрі інформації про порушення військового обліку.
Отже, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача в частині внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення позивачем правил військового обліку.
Судом встановлено, що відповідачем не вносилися відомості про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210 та 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Водночас, чинне законодавство пов`язує обов`язок територіального центру комплектування та соціальної підтримки здійснювати фіксацію та актуалізацію облікових відомостей не лише з фактом винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а з наявністю інших встановлених обставин, що мають значення для ведення військового обліку.
Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пункту 9 Положення №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого,
здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку);
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Зокрема, стаття 210 та стаття 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентують відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до п.56 Порядку №1487 за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі.
Пунктом 79 Порядку №1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з-поміж іншого:
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку;
повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.
Позивачем не доведено, що ним було виконано обов`язки військового обліку шляхом уточнення даних до 16.07.2024, при цьому він перебуває на обліку як військовозобов`язаний та в реєстрі містяться відомості про порушення правил військового обліку, що підтверджено матеріалами справи.
Отже, у зв`язку з не уточненням даних у строк визначений законодавством, були наявні підстави для направлення відповідного звернення до територіальних органів Національної поліції для доставлення позивача до ТЦК та СП з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно наведеного, органи Національної поліції за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюють адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210,210-1 КУпАП, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Суд зазначає, що доставлення військовозобов`язаного до органу ТЦК та СП в силу зазначених вище норм законодавства здійснюється саме з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим.
Тобто, у такому випадку в першу чергу здійснюється адміністративне затримання особи та її доставлення до органу ТЦК та СП, та в другу чергу складення протоколу про адміністративне правопорушення за правопорушення, визначені статтями 210 та 210-1 КУпАП.
Сама ж по собі наявність в Реєстрі примітки «Порушення правил військового обліку» не свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 210 КУпАП.
Вказана примітка свідчить лише про те, що у зв`язку з порушенням вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач підлягає примусовому приводу до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому, суд звертає увагу, що самі по собі відомості про порушення правил військового обліку не є тотожними відомостями про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210 та 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
При цьому, суд не надає оцінку наявності підстав для застосування примусу, наявності ознак складу адміністративного правопорушення у діях позивача, оскільки вказане перебуває поза межами предметної юрисдикції адміністративного суду.
З моменту виявлення позивачем даних про порушення ним військового обліку, позивач до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки не з`явився, уточнення облікових даних не здійснив, доказів, що спростовують указані обставини, до суду не подав.
З урахуванням викладеного, суд висновує про відсутність підстав для зобов`язання відповідача направити (подати) офіційне повідомлення до відповідного територіального органу Національної поліції України про припинення/скасування розшуку позивача, ініційованого 20.06.2025 року.
З урахуванням установлених обставин справи та наведеного правового регулювання суд дійшов висновку, що відповідач, як орган ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, діяв у межах наданих законом повноважень та у спосіб, визначений законодавством, здійснивши фіксацію та актуалізацію відомостей щодо позивача, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку позивачем до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та направлення відповідного звернення до територіальних органів Національної поліції для доставлення позивача до ТЦК та СП з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Щодо вимог, заявлених до Головного управління Національної поліції в Одеській області, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне. 
Відповідно до частин першоі? та четвертоі? статті 8 Закону Украі?ни «Про Національну поліцію» (далі – Закон) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами Украі?ни. 
При цьому, під час діі? воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституціі? Украі?ни та Закону Украі?ни «Про правовии? режим воєнного стану». 
Відповідно до частини п`ятоі? статті 24 Закону Украі?ни «Про Національну поліцію» За зверненням територіальних центрів комплектування та соціальноі? підтримки, органів Служби безпеки Украі?ни або розвідувальних органів Украі?ни органи та підрозділи, що входять до системи поліціі?, беруть участь у здіи?сненні заходів щодо оповіщення віи?ськовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальноі? підтримки, а також здіи?снюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, віи?ськовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу Украі?ни про адміністративні правопорушення. 
Відповідно до частини третьоі? статті 38 Закону Украі?ни «Про віи?ськовии? обов`язок і віи?ськову службу» органи Національноі? поліціі? Украі?ни у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальноі? підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки Украі?ни доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальноі? підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки Украі?ни осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу Украі?ни про адміністративні правопорушення. 
Таким чином, можна дійти висновку, що органи НПУ не розшукують призовників, віи?ськовозобов`язаних та резервістів, інформацію про таких осіб, на підставі звернень ТЦК та СП про вчинення ними адміністративних правопорушень передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, в базу даних «Розшук» (державнии? розшук), систему ІПНП не вносять, а по факту автоматичного з`явлення інформаціі? про особу здіи?снюють лише адміністративне затримання з метою доставлення до ТЦК та СП, органів СБУ, відповідно до частини п`ятоі? статті 24 Закону «Про Національну поліцію», частини третьоі? статті 38 Закону Украі?ни «Про віи?ськовии? обов`язок і віи?ськову службу». 
Електронні звернення відносно порушників мобілізаціи?ного законодавства формуються в інформаціи?них ресурсах МОУ у визначеному електронному форматі та автоматично надходять до інформаціи?но-комунікаціи?ноі? системи «Інформаціи?нии? портал Національноі? поліціі? Украі?ни» (далі – система «ІПНП»), Положення про яку затверджене наказом МВС від 03.08.2017 No 676, зареєстрованим в Міністерстві юстиціі? Украі?ни 28.08.2017 за No 1059/30927 (зі змінами) після чого надходять до органів (підрозділів) поліціі?. 
При надходженні до органів (підрозділів) поліціі? таких звернень, відповідно до Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліціі? заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші подіі?, затвердженого наказом МВС Украі?ни від 08 лютого 2019 року No 100, зареєстрованим у Міністерстві юстиціі? Украі?ни від 05 березня 2019 року за No 222/33194, інформація про особу вноситься до інформаціи?но- комунікаціи?ноі? системі «ІПНП», з автоматичним присвоєнням порядкових номерів єдиного обліку. 
При цьому працівники поліціі? фізично інформацію до системи "ІПНП" не вносять.
Зазначена інформаціи?на взаємодія здіи?снюється відповідно до вимог Порядку електронноі? інформаціи?ноі? взаємодіі? Міністерства оборони Украі?ни (далі – МОУ), МВС та центральних органів виконавчоі?? влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів Украі?ни через Міністра внутрішніх справ Украі?ни, затвердженого спільним Наказом МОУ та МВС 18.05.2023 No 290/411, зареєстрованим в Міністерстві юстиціі? Украі?ни 23.06.2023 за No 1052/40108 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку, обсяг та структура даних, якими обмінюються суб`єкти інформаціи?них відносин через програмні інтерфеи?си електронних інформаціи?них ресурсів (сервіси), визначаються договорами про інформаціи?ну взаємодію або спільними рішеннями, які оформлюються окремими протоколами відповідно до законодавства. 
З такою метою було укладено 2 договори про інформаціи?ну взаємодію від 28.05.2024 No 220/65/13 та від 08.11.2024 No 220/65/50, укладеними між МВС, МОУ та НПУ, якими визначено загальнии? порядок електронноі? інформаціи?ноі? взаємодіі? між електронними інформаціи?ними ресурсами цих органів. 
Разом з тим, Договором про інформаціи?ну взаємодію від 08.11.2024 No 220/65/50, укладеним з метою реалізаціі? вказаноі? інформаціи?ноі? взаємодіі?, не передбачено внесення будь яких змін з боку Національноі? поліціі? Украі?ни до електронних документів, отриманих з МОУ. 
Також слід зазначити, що відповідно до частини першоі? статті 5 Закону Украі?ни «Про Єдинии? державнии? реєстр призовників, віи?ськовозобов`язаних та резервістів» держателем Реєстру є МОУ, розпорядниками Реєстру є Генеральнии? штаб Зброи?них сил Украі?ни, Служба безпеки Украі?ни, Служба зовнішньоі? розвідки Украі?ни та розвідувальнии? орган Міністерства оборони Украі?ни, в свою чергу адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру. 
Таким чином, НПУ не має можливості вносити, редагувати чи видаляти відомості в Реєстрі. 
Судом встановлено, що інформація відносно ОСОБА_1 надіи?шла до відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області в електронному вигляді відповідно до пункту 56 Порядку шляхом електронноі? інформаціи?ноі? взаємодіі? між Єдиним державним реєстром призовників, віи?ськовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаціи?ною системою МВС. 
У матеріалах справи відсутні докази того, що органи Національної поліції самостійно вносили будь-які відомості про позивача до інформаційних баз чи приймали індивідуальні рішення, які б впливали на його права та обов`язки. 
Відповідні відомості були сформовані та передані до інформаційних систем внаслідок дій та рішень ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Органи Національної поліції в даному випадку здійснювали лише технічне оброблення інформації в межах електронної взаємодії з Реєстром, без прийняття будь-яких самостійних владних управлінських рішень стосовно позивача. 
Доказів, які б свідчили про порушення прав Позивача саме органами національної поліції не надано, що свідчить, що права та інтереси позивача органами НП не порушувалися та судового захисту не потребують. 
За наявності підстав, відомості про відсутність необхідності доставлення особи до ТЦК та СП вносяться працівником ТЦК та СП до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобовязаних та резервістів шляхом вказаної електронної взаємодії автоматично надсилаються до системи «ІПНП». 
Тому правові підстави для покладення на Головне управління Національної поліції в Одеській області будь-яких обов`язків щодо вилучення інформації або визнання їх дій протиправними відсутні.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області надати Позивачу повну інформацію щодо обробки його персональних даних посадовою особою органу (підрозділу) поліції в ІКС ІПНП (посада, звання, ПІБ користувача, електронне звернення № Е2564670 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), суд зазначає наступне.
Відповідно до положень Закон України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право отримувати інформацію про умови обробки його персональних даних, у тому числі про осіб, яким такі дані передаються.
Разом з тим, обов`язок володільця персональних даних щодо надання відповідної інформації виникає за умови належного звернення особи із відповідним запитом та у випадку відмови у задоволенні такого запиту або ненадання відповіді у встановлений законом строк.
Як встановлено судом, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів звернення Позивача до відповідача із заявою (запитом) про надання інформації щодо обробки його персональних даних у запитуваному обсязі, зокрема із зазначенням відомостей про конкретну посадову особу (посада, звання, ПІБ користувача ІКС ІПНП).
Також Позивачем не надано доказів отримання відмови у наданні такої інформації або доказів залишення відповідного звернення без розгляду чи без відповіді у строки, визначені законодавством.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відсутній факт порушення відповідачем прав Позивача, оскільки не підтверджено ані реалізації Позивачем свого права на звернення за відповідною інформацією, ані протиправної поведінки відповідача у формі відмови чи бездіяльності.
Саме по собі посилання Позивача на необхідність отримання відповідної інформації без дотримання передбаченої законом процедури звернення не створює для відповідача обов`язку щодо її надання та не може бути підставою для задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є передчасними, не підтверджені належними доказами порушення прав Позивача та, відповідно, задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області утриматися від повторного внесення відомостей щодо Позивача до ІКС ІПНП без наявності належно оформлених та законних підстав,передбачених статтями КУпАП та законами України, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).
Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що ймовірно будуть порушені у майбутньому, то позовні вимоги в цій частині, є передчасними та задоволенню не підлягають.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає у невиконанні обов`язків перевірити законність, обґрунтованість та достовірність відомостей, внесених до ІКС ІПНП стосовно Позивача, оскільни Головне управління Національної поліції в Одеській області жодним нормативно-правовим актом не уповноважене перевіряти законність, обґрунтованість та достовірність відомостей що надходять автоматично з підрозділів ТЦК та СП шляхом електронної взаємодії.
Щодо доводів позивача відносно того, що повноваження представника Головного управління Національної поліції в Одеській області на підписання відзиву потребують перевірки, суд зазначає про те, що в матеріалах справи наявний витяг з ЄДРПОУ, згідно якого, представника Головного управління Національної поліції в Одеській області, яким було подано відзив на позовну заяву, внесений до переліку осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені Головного управління Національної поліції в Одеській області без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами наданими стороні, третій особі, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 55 КАС України.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії”). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії”). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорцій но, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Доводи позивача не знайшли свого підтвердження. 
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд доходить висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.
Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Академіка Філатова, 15-А, м. Одеса, 65080, код ЄДРПОУ 40108740), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та направлення 20.06.2025 року електронного звернення № Е2564670 до органів Національної поліції України, яке стало підставою для внесення відомостей про Позивача ( ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ) до інформаційної підсистеми “розшук” в ІКС ІПНП, як особи, яка “вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.210,210-1 КУпАП”, за відсутності законних та належним чином оформлених підстав,передбачених законодавством України; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 відкликати (скасувати) електронне звернення від 20.06.2025 року № Е2564670 як таке, що було сформоване та направлене за відсутності законних на те підстав, а також повідомити про це Головне управління Національної поліції в Одеській області; визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо обробки та внесення недостовірних відомостей в ІКС ІПНП, стосовно Позивача, як такого, “який вчинив адміністративне правопорушення,передбачене ст. 210, 210-1 КУпАП”, за відсутності законних та належним чином оформлених підстав, передбачених законодавством України; визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області, яка полягає у невиконанні обов`язків перевірити законність, обґрунтованість та достовірність відомостей, внесених до ІКС ІПНП стосовно Позивача; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області надати Позивачу повну інформацію щодо обробки його персональних даних посадовою особою органу (підрозділу) поліції в ІКС ІПНП (посада, звання, ПІБ користувача, електронне звернення № Е2564670 ІНФОРМАЦІЯ_2 ); зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області виключити недостовірні відомості про Позивача стосовно його перебування “у розшуку” в ІКС ІПНП та “необхідності доставлення” Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 ,як такі,що були внесені без наявності будь-яких законних та належним чином оформлених підстав; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області утриматися від повторного внесення відомостей щодо Позивача до ІКС ІПНП без наявності належно оформлених та законних підстав,передбачених статтями КУпАП та законами України– відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 22.04.2026 року.

Суддя Г.В. Лебедєва