ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2026 Справа № 917/971/25 
м. Полтава
Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Сілаєвій О.Ф., розглянувши матеріали за позовною заявою 
Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив «Половки», вул. Ю. Тимошенко, 11Г, м. Полтава, Полтавська область, 36034; код ЄДРПОУ 39128486
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», вул. Панянки, 65Б, м. Полтава, Полтавська область, 36022; код ЄДРПОУ 42223804
про скасування незаконно нарахованих грошових зобов`язань,
та за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», вул. Панянки, 65Б, м. Полтава, Полтавська область, 36022; код ЄДРПОУ 42223804
до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Половки», вул. Ю. Тимошенко, 11Г, м. Полтава, Полтавська область, 36034; код ЄДРПОУ 39128486
про стягнення коштів
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, код ЄДРПОУ 00131819
Представники сторін:
від позивача за первісним позовом: Момот Т. Г. (присутній в судовому засідання 02.04.2026); Плачкова Р. Г.;
від відповідача за первісним позовом: Черевань Л. С.;
від третьої особи: не з`явився.
Суть спору. Розглядається позовна заява Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «ПОЛОВКИ» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (відповідач) про скасування грошових зобов`язань щодо оплати заборгованості за активну електричну енергію за лютий 2025 року на суму 56 117,54 грн (далі - первісний позов).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії від 01.01.2019 №22306126; відповідачем було направлено рахунок №А22306126 від 28.02.2025 для оплати на загальну суму 83 701,99 грн ( в тому числі на суму 27 584,48 грн за спожиту електричну енергію та додаткових коригувань вартості спожитої електроенергії на суму 56 117,54 грн), який був сплачений позивачем частково, на суму 27 584,48 грн.
Позивач зазначає, що він є неприбутковою організацією, тому відповідно до абзацу 12 п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» до нього, як до гаражно-будівельного кооперативу, мають застосовуватися фіксовані ціни на електроенергію як до побутових споживачів, тому вважає вимоги відповідача про сплату додатково нарахованих 56 117,54 грн безпідставними.
Позивач також посилається на те, що ним було отримане від відповідача попередження від 13.03.2025 про припинення постачання електроенергії, з посиланням на наявність заборгованості на суму 56 117,54 грн, такі дії відповідача позивач вважає неправомірними.
З посиланням на вказані вище обставини, позивач просить зобов`язання оплатити заборгованість за активну електричну енергію за лютий 2025 на суму 56 117,54 грн на користь ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (відповідача) скасувати в повному обсязі .
Відповідач у відзиві (а.с.35-37) проти позову заперечує, посилаючись на те, що гаражі не відносяться до об`єктів побутового споживача, водночас, відповідно до абз. 12 п. 13 р. XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та підп. 3 п. 2 додатку 3 до Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (далі – Положення), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 року № 483 (зі змінами), фіксовані ціни на електричну енергію, як для побутових споживачів, застосовуються лише до тих гаражно-будівельних кооперативів, в яких споживання електричної енергії здійснюється виключно для забезпечення технічних цілей (роботу насосів) та освітлення території.
Відповідач також зазначає, що ним було здійснено перерахунок вартості за фактично спожиту електричну енергію на об`єкті позивача та надано платіжний документ для оплати з урахуванням коригувань у відповідності до п. 2.3.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року (далі – ПРРЕЕ), на підставі рішення комісії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» (оператора системи розподілу електроенергії, третьої особи) з розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ від 23.12.2024, оформленого протоколом від 06.02.2025 № 017082, яким було визначено обсяги споживання, які підлягають перерахунку (за період з 23.06.2024 по 23.12.2024).
Відповідач звертає увагу на те, що за зверненням позивача, Регулятором (НКРЕКП) було надано роз`яснення листом від 23.05.2025 № 5772/20.2/7-25, де вказано, що електрична енергія, що використовується в гаражах, не відноситься до побутових потреб, а тому фіксовані ціни на електричну енергію, визначені у Положенні, у тому числі, за двозонним диференціюванням за періодами часу, для гаражів не застосовуються.
З аналогічних підстав (встановлення рішенням комісії з розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», оформленого протоколом від 06.02.2025 № 017082, факту споживання позивачем за первісним позовом електроенергії на непобутові потреби, зокрема, на її споживання в гаражах), відповідачем подано зустрічний позов (а.с.61-65) про стягнення з позивача 56 117,54 грн вартості спожитої електроенергії, з урахуванням здійснених коригувань на підставі вказаного рішення АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», а також 267,52 грн 3 % річних та 729,53 грн інфляційних нарахувань, нарахованих на суму боргу за період з 16.04.2025 по 12.06.2025.
Позивач (відповідач за зустрічним позовом) у відзиві (а.с.110-112) проти зустрічного позову заперечує, посилаючись на недоліки Акта про порушення від 23.12.2024 № 017082, складеного посадовими особами АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», зокрема, на те, що Акт не містить посилань на докази наявності підтверджених фактів споживання споживачем електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби; відсутність в Акті результатів обстеження внутрішніх електричних мереж та факту споживання електричної енергії на непобутові потреби, номерів гаражів, де енергія використовувалась на непобутові потреби; на складення Акта неповноважними особами, оскільки він був складений працівниками АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», а не працівниками позивача (ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ»), який є постачальником електроенергії позивачу; на відсутність свідків та відеофіксації відмови представників позивача від підписання Акта.
Також у відзиві на зустрічний позов позивач посилається на «неповажність комісії, що прийняла Рішення, оформлене протоколом засідання комісії АТ «Полтаваобленерго» від 06.02.2025 по розгляду акту про порушення споживачем ПРРЕЕ», оскільки у засіданні комісії не приймав участь представник постачальника - ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ».
Відповідач (позивач за зустрічним позовом) у відповіді на відзив (а.с.125-127) зазначає, що ним, як електропостачальником, відповідно до п.2.3.12 глави 2.3 розділу ІІ ПРРЕЕ було проведено перерахунок вартості за фактично спожиту електричну енергію на об`єкті споживача за відповідним тарифом (ціною) згідно чинного законодавства, з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку чи технічної перевірки до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців, на підставі рішення комісії з розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ, прийнятого оператором системи розподілу (АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», третьою особою).
Відповідач (позивач за зустрічним позовом) у відповіді на відзив також вказує, що виключно АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» як оператор системи розподілу наділений повноваженнями здійснення контрольних оглядів засобів комерційного обліку споживачів, технічних перевірок вузлів обліку та складання актів про порушення.
Третя особа (АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО») в письмових поясненнях (а.с.214-217) зазначає, що відповідно до визначення, наведеного в 1.1.2 ПРРЕЕ та п. 14.1.129 1 Податкового кодексу України, гаражі не є об`єктами житлової нерухомості та не відносяться до об`єктів побутового споживача; згідно абзацу 12 п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» гаражно-будівельні кооперативи оплачують електричну енергію за цінами для побутових споживачів лише у разі її споживання виключно на технічні цілі (роботу насосів) та освітлення території.
Також третя особа посилається на те, що Актом про порушення від 23.12.2024 № 017082, складеним посадовими особами АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», встановлено порушення позивачем п. 2.3.12 ПРРЕЕ, а саме – електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, зокрема, на споживання у гаражах.
Третя особа звертає увагу на те, що особа, яка допустила його представників як Оператора системи розподілу на об`єкт споживача для проведення перевірки відмовилась як від пред`явлення представникам Оператора системи розподілу документа, що посвідчує її особу, так від підписання Акта про порушення; зазначені обставини, на виконання приписів абзаців 8 та 14 п. 8.2.5 ПРРЕЕ, зафіксовані проведеною відеозйомкою, яка є додатком до Акта про порушення.
Водночас, третя особа зазначає, що рішення комісії з розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ, оформлене протоколом від 06.02.2025 № 017082, позивачем не оскаржене, є діючим та підлягає виконанню, тому вважає вимоги за зустрічним позовом обґрунтованими.
Процесуальні дії суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2025 для розгляду даної справи визначено суддю Погрібну С.В.
Згідно з ухвалою від 22.05.2025 суд залишив позовну заяву без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків.
26.05.2025 суд отримав від позивача заяву про усунення недоліків (вх. № 6905).
Ухвалою від 02.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 08.07.2025. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов, позивачу для подання відповіді на відзив.
16.06.2025 суд отримав відзив на позовну заяву (вх. № 8042).
17.06.2025 суд отримав зустрічну позовну заяву (вх. № 1230/25) Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив" про стягнення:
- 56117,51 грн боргу за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2025 по 30.04.2025;
- 267,52 грн 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за період з 16.04.2025 по 12.06.2025; 
- 729,53 грн інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію за період з 16.04.2025 по 12.06.2025. 
За результатами розгляду якої судом винесено ухвалу від 24.06.2025 про прийняття зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом.
Ухвалою суду від 08.07.2025 продовжено строк проведення підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 02.09.2025.
24.07.2025 від Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Половки» (позивач за первісним позовом) надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх. № 9776); клопотання про витребування доказів (вх. № 9778), а саме лист № 04.34/34270 від 30.12.2024, яким запрошено споживача на засідання комісії від 06.02.2025, та докази його направлення споживачеві, докази надіслання споживачеві протоколу №017082 засідання комісії АТ "ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО" від 06.02.2025 по розгляду Акту про порушення споживачем ПРРЕЕ та Акт останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку чи технічної перевірки до дня виявлення порушення; клопотання про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним (вх. № 9777), в якому просить суд визнати недопустимим доказ - акт про порушення № 017082 від 23.12.2024.
24.07.2025 позивачем за первісним позовом подане клопотання про витребовування доказів (вх. № 9778).
29.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (відповідач за первісним позовом) надійшла відповідь на відзив щодо зустрічної позовної заяви (вх. № 9963).
У зв`язку з перебуванням судді Погрібної С.В. у відпустці, судове засідання призначене на 02.09.2025 не відбулось.
Ухвалою суду від 22.09.2025 призначено дату підготовчого засідання на 04.11.2025, 10:00.
03.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (відповідач за первісним позовом) надійшли клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - АТ «Полтаваобленерго» (вх. №14043) та заперечення на клопотання позивача (за первісним позовом) про витребування доказів (вх. № 14049).
В ухвалі від 04.11.2025 суд зазначив, що оскільки представник позивача відмовився від поданих клопотань: про витребування доказів (вх. № 9778) та про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним (вх. № 9777), вищезазначені клопотання судом не розглядаються.
Ухвалою від 04.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 16.12.2025; залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом) - Акціонерне товариство «Полтаваобленерго»; встановив третій особі строк для подання письмових пояснень по суті спору.
10.12.2025 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи по суті спору (вх. № 16011).
За розпорядженням керівника апарату суду у зв`язку з відбуттям у довготривале відрядження до іншого суду судді по даній справі - Погрібної С. В., було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 917/971/25, за результатами якого справу розподілено судді Байдуж Ю. С.
Ухвалою від 15.12.2025 суд прийняв справу № 917/971/25 до розгляду; розгляд справи по суті розпочав спочатку; судове засідання у справі призначив на 22.01.2026.
В судовому засідання 22.01.2026 суд оголосив перерву до 26.02.2026 на 11:30, про що сторони та третя особа повідомлені під розписку.
23.01.2026 від позивача за первісним позовом надійшло клопотання про витребування доказів (вх. № 777).
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 (підстава: звільнення судді з посади) справа передана на розгляд судді Пушку І.І. 
Ухвалою від 16.03.2026 суд прийняв справу до розгляду; призначив справу в судове засідання по суті на 02.04.2026 10:30 год.
Розгляд поданих сторонами клопотань.
Від третьої особи надійшла заява (вх. №4278 від 01.04.2026) про проведення судового засідання без участі представника в зв`язку з його перебуванням у відпустці, яке задоволене судом.
В судовому засіданні 02.04.2026 судом розглянуті клопотання позивача за первісним позовом про витребовування доказів від 24.07.2026 (а.с. 117) та від 23.01.2026 (а.с. 240).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Отже, позивач за первісним позовом повинен був подати відповідні заяви в строк до 11.07.2025.
Тобто, заяви про витребовування доказів заявлені з пропуском строку без обґрунтування неможливості подання у встановлений строк.
Крім того, всупереч вимогам, викладеним в п. 4 ч. 2 ст. 81 ГПК України – не зазначено заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
За таких обставин, подані клопотання залишаються судом без задоволення.
Інших заяв чи клопотань від сторін не надходило.
В судовому засіданні 02.04.2026 судом досліджено відео докази (два файли «відео mp.4»), приєднані до пояснень Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вх. № 16011 від 10.12.2025), що були подані до справи через підсистему Електронний суд (протокол вчинення окремої процесуальної дії від 02.04.2026).
В судовому засіданні 02.04.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомив про дату та час проголошення його скороченої форми – 07.04.2026 об 11:30 год, про дату та час сторони повідомлені під розписку.
В судовому засіданні 07.04.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення у справі.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.
19.12.2018 позивачем було подано відповідачу (ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ») Заяву-приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком №22306126 (а.с.40).
У згаданій вище Заяві-приєднанні вказано, зокрема, адресу об`єкта позивача (м. Полтава, вул. Юрія Тимошенка, 11г), із визначенням ЕІС-коду точки комерційного обліку зазначеного об`єкта 62Z8841994021796.
Також у Заяві-приєднанні зазначено про припинення діяльності постачальника ПАТ «Полтаваобленерго» за регульованим тарифом та приєднання споживача з 1 січня 2019 до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком №22306126.
Враховуючи викладене, відповідачем (ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ») здійснювалося постачання електричної енергії для забезпечення потреб позивача за адресою його місцезнаходження: м. Полтава, вул. Юрія Тимошенка, 11г, на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 №22306126, до умов якого позивач (Споживач) приєднався у порядку, передбаченому п. 8 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (а.с.65-74).
Постачання електричної енергії на об`єкти позивача (Споживача) здійснювалося відповідачем (Постачальником) на умовах комерційної пропозиції № 6-УП (розміщена у публічному доступі на вебсайті Постачальника за посиланням: https://www.energo.pl.ua/komerc-propozicii-pobut/) за фіксованою ціною на електричну енергію для побутових споживачів, встановленою Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії (далі – Положення про ПСО), затвердженим Постановою КМУ від 5 червня 2019 року № 483 (зі змінами).
Зазначені вище обставини визнаються сторонами по справі в заявах по суті спору, а тому не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу (далі – ГПК) України.
З 01.01.2019 послуги з розподілу електричної енергії споживачам на території Полтавської області надає АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» (третя особа), відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №1442 від 16.11.2018 «Про видачу ПАТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом»). 
Таким чином, саме третя особа (АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО») з 01.01.2019 є Оператором системи розподілу, та надавала послуги з розподілу електричної енергії споживачам (в тому числі – позивачу) в межах Полтавської області станом на 23.12.2024.
23.12.2024 уповноваженими представниками третьої особи (АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО») Третяком А.О. та Канавою О.М., у присутності особи, яка допустила до перевірки засобів обліку споживача, яка не надала документів, що підтверджують особу, було оформлено Акт про порушення № 017082 (а.с.50-51, 227) на об`єкті за адресою: м. Полтава, вул. Юрія Тимошенка, 11г, ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z8841994021796, яким встановлено порушення позивачем п. 2.3.12 ПРРЕЕ, а саме – електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, зокрема на споживання у гаражах.
Відповідно до змісту Акта про порушення №017082, представник споживача від його підписання відмовився; відмова особи, яка допустила до перевірки, пред`явити документи, що підтверджують особу, а також відмова цієї особи від підписання акта підтверджена відеозйомкою.
В Додатку 3 до Акта про порушення № 017082 зазначені також відеоматеріали, в яких зафіксовано факт відмови представника позивача від підписання Акта, електронні копії відповідних файлів були додані третьою особою до письмових пояснень від 10.12.2025 (додатки 8-9 до пояснень), які досліджені судом в судовому засіданні за участю представників сторін.
Враховуючи викладене, клопотання позивача за первісним позовом (вх. № 9777 від 24.07.2025) про визнання Акта про порушення № 017082 від 23.12.2024 недопустимим доказом з посиланням на відсутність відеозйомки відхиляється судом як необґрунтоване. 
06.02.2025 було проведено засідання комісії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» (третьої особи) з розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ, під час якого розглянуто Акт про порушення №017082 23.12.2024, на якому встановлено факт порушення позивачем п.2.3.12 ПРРЕЕ на об`єкті за адресою: м. Полтава, вул. Юрія Тимошенка, 11г, ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z8841994021796, , а саме – електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, зокрема на споживання у гаражах; визначені обсяги споживання електроенергії споживачем за період з 23.06.2024 по 23.12.2024; прийняте рішення – споживачу здійснити заходи з усунення виявленого порушення згідно п.2.3.12 ПРРЕЕ.
Зазначене рішення оформлено Протоколом №017082 засідання комісії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» від 06.02.2025 по розгляду Акта про порушення споживачем ПРРЕЕ (а.с.52,85).
Протокол підписаний трьома посадовими особами АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» (третьої особи) та містить посилання на листи, якими для участі в засіданні комісії запрошувалися представники споживача (позивача) та електропостачальника (відповідача). Як зазначено в протоколі, представники споживача (позивача) та електропостачальника (відповідача) на засідання не з`явилися.
Враховуючи отриману від третьої особи інформацію щодо встановлення факту споживання електричної енергії на об`єкті Споживача (позивача) на непобутові потреби, позивач був переведений на постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (відповідачем) за ціною, визначеною на умовах комерційної пропозиції № 13 УП (розміщена у публічному доступі на веб-сайті Постачальника за посиланням: https://www.energo.pl.ua/komer-propozytsii/) для малих непобутових споживачів ( в тому числі - гаражних, гаражно-будівельних кооперативів) із договірною потужністю до 50 кВт, розрахованою ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» відповідно до Постанови НКРЕКП від 05.10.2018 р. № 1177 «Про затвердження Порядку формування цін на універсальні послуги», зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 05.07.2022 № 670 (а.с.75).
Відповідачем на підставі рішення комісії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» з розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ, у відповідності до п. 2.3.12 ПРРЕЕ, було здійснено перерахунок вартості фактично спожитої електричної енергії на об`єкті Споживача (позивача) за період з 23.06.2024 по 23.12.2024 (тобто, за 6 місяців), та 13.03.2025 направлено позивачу рахунок №А22306126 від 28.02.2025 на загальну суму 83 701,99 грн (а.с.77-78, зворот) з деталізацією цього рахунку, який містить в собі вартість електроенергії, спожитої позивачем в лютому 2025 року на суму 27 584,48 грн, а також визначену шляхом коригування ціни вартість спожитої позивачем за відповідний період (з 23.06.2024 по 23.12.2024) електроенергії на суму 56 117,54 грн.
Позивачем в позовній заяві визнається факт отримання рахунку №А22306126 від 28.02.2025, який був оплачений позивачем 11.03.2025 частково, на суму 27 584,48 грн, тобто лише за спожиту в лютому 2025 електроенергію, що підтверджується копією платіжної інструкції від 11.03.2025 (а.с.8, 79).
Вказаний вище рахунок відповідача в частині здійсненого коригування вартості спожитої позивачем електроенергії за період з 23.06.2024 по 23.12.2024 на суму 56 117,54 грн оплачений позивачем не був.
Відповідачем було направлене позивачу попередження від 13.03.2025 про припинення постачання електроенергії з 16.04.2025 з посиланням на порушення умов договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22306126, а саме наявність заборгованості на суму 56 117,54 грн.
Під час розгляду по суті заявлених позовних вимог судом приймається до уваги наступне.
Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі – ПРРЕЕ).
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, як договори постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, так і договори про надання послуг з розподілу (п.п.7, 15 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 1 ст.714 ЦК України).
Згідно п. 93 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.
Відповідно до ч.1 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії.
Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника (абзац перший п.3.1.7 ПРРЕЕ).
Абзацом п`ятим п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 2 ст. 633 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Враховуючи обставини, встановлені судом (подання позивачем Заяви-приєднання, споживання електричної енергії, оплата відповідачу рахунку за спожиту електроенергію), правовідносини між позивачем та відповідачем станом на 23.12.2024 регулювалися змістом публічного договору про постачання позивачу (як споживачу) електричної енергії відповідачем як постачальником універсальних послуг (далі – Договір) та комерційної пропозиції № 6-УП за фіксованою ціною на електричну енергію для побутових споживачів, яка є додатком до нього (далі – Комерційна пропозиція), що розміщені на офіційному сайті відповідача.
Водночас, згідно ч. 3 ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії», передачу та розподіл електричної енергії, що постачається споживачам, здійснюють оператор системи передачі та оператори систем розподілу відповідно до договорів, що укладаються із споживачем та/або постачальником електричної енергії відповідно до кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу та правил роздрібного ринку.
Розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства (ч. 1 ст.45 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Судом встановлено, що саме третя особа (АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО») має відповідну ліцензію, і з 01.01.2019 є Оператором системи розподілу та надавала послуги з розподілу електричної енергії споживачам (в тому числі – позивачу) станом на 23.12.2024.
Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії», оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.
Відповідно до п.2.1.5 розділу II ПРРЕЕ, Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил та як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи договору на умовах складеного оператором системи паспорта точки розподілу/передачі.
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт (п.2.1.7 розділу II ПРРЕЕ).
Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в частині розрахунків за послуги оператора системи діє у разі постачання електричної енергії споживачам постачальником універсальних послуг, а також за сукупністю споживачів електропостачальника, для яких згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією електропостачальника оплату послуг з розподілу/передачі електричної енергії забезпечує електропостачальник (п.2.1.21 розділу II ПРРЕЕ).
Враховуючи викладене, між позивачем (як споживачем) та третьою особою (як оператором системи розподілу) також існують правовідносини щодо передачі та розподілу електроенергії, яка поставляється позивачу відповідачем як постачальником універсальних послуг.
Позивач, відповідно до власної організаційно-правової форми та відомостей, внесених в ЄДРПОУ, є обслуговуючим гаражним кооперативом.
Відповідно до п.62 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). 
Відповідно до визначення, наведеного в п. 1.1.2 глави 1.1 розділу I ПРРЕЕ ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) побутові потреби - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію) у тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім нотаріальної, підприємницької, господарської та незалежної професійної діяльності, зокрема діяльності дата-центрів, центрів обробки даних, зі створення віртуальних активів (майнінгу) та надання інших платних послуг, у тому числі у сфері сільського зеленого туризму тощо.
Об`єкт побутового споживача - квартира, житловий будинок (частина будинку), приватне домогосподарство, садовий будинок та інші об`єкти житлової нерухомості, визначені у пункті 14.1.129 Податкового кодексу України, що належать індивідуальному побутовому споживачу на праві власності або користування та яким присвоєні окремі адреси, а також земельна ділянка, призначена для індивідуального житлового будівництва зазначених об`єктів житлової нерухомості (за визначенням, наведеним в п. 1.1.2 глави 1.1 розділу I ПРРЕЕ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України прямо передбачено, що гаражі (наземні й підземні) належать до об`єктів нежитлової нерухомості, вони не зазначені серед об`єктів житлової нерухомості в п.п.14.1.129 Податкового кодексу України, отже, гаражі не відносяться до об`єктів побутового споживача в розумінні п. 1.1.2 глави 1.1 розділу I ПРРЕЕ.
В той же час, відповідно до абзацу 12 п. 13 р. XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», фіксовані ціни на електричну енергію, як для побутових споживачів, застосовуються до тих гаражно-будівельних кооперативів, в яких споживання електричної енергії здійснюється виключно для забезпечення технічних цілей (а саме роботу насосів) та освітлення території.
Враховуючи викладене, позивач, який не є побутовим споживачем, має право на застосування фіксованих цін на спожиту електричну енергію за тарифами для побутових споживачів, але лише у випадку, якщо така електроенергія споживається ним виключно для забезпечення технічних цілей (роботу насосів) та освітлення території.
Водночас, суд звертає увагу, що в п.2.3.12 глави 2.3 розділу II ПРРЕЕ містяться норми, які визначають порядок встановлення факту споживання електроенергії на потреби, для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено, як побутовими споживачами, так і тими непобутовими споживачами, які отримають електроенергію за фіксованою ціною для побутових споживачів.
Так, в п.2.3.12 глави 2.3 розділу II ПРРЕЕ зазначено, що у разі виявлення оператором системи фактів споживання побутовим споживачем та іншими споживачами електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби (на потреби для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено), оператор системи складає акт про порушення ПРРЕЕ, в якому зазначаються зобов`язання споживача здійснити заходи з усунення виявленого порушення шляхом негайного припинення споживання електричної енергії на непобутові потреби та протягом 30 днів з дня складення акта про порушення ПРРЕЕ організації комерційного обліку на непобутові потреби та укладення договору з електропостачальником за відповідним тарифом. 
В п.2.3.12 ПРРЕЕ також передбачено, що такий акт про порушення розглядається оператором системи у порядку, передбаченому розділом VIII цих Правил.
В свою чергу, п.8.2.6 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ передбачено, що акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи; рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.
Таким чином, суд констатує, що нормами ПРРЕЕ передбачено, що використання електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на потреби, для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено, є порушенням ПРРЕЕ; таке порушення має встановлюватися шляхом складання відповідного акта саме оператором системи (ОСР/ОСП); за наслідком розгляду такого акта приймається рішення комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи.
Враховуючи викладене, судом відхиляються як необґрунтовані доводи позивача за первісним позовом з посиланням на складення Акта про порушення № 017082 від 23.12.2024 неповноважними особами (працівниками АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», а не працівниками позивача (ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ»), оскільки зазначеними вище нормами ПРРЕЕ прямо передбачено як складення відповідних актів, так і їх комісійний розгляд саме оператором системи (ОСР/ОСП), а не постачальником електроенергії.
В п.8.2.6 ПРРЕЕ прямо передбачено, що акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи.
У разі розгляду акта щодо використання на об`єкті побутового споживача електричної енергії на непобутові потреби, оператор системи додатково запрошує на засідання комісії електропостачальника та надсилає копію відповідного акта про порушення.
Протокол №017082 засідання комісії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» від 06.02.2025 по розгляду Акта про порушення споживачем ПРРЕЕ містить відомості про листи, якими про повідомлялися про засідання споживач (позивач) та енергопостачальник (відповідач).
При цьому, суд звертає увагу, що норми ПРРЕЕ не передбачають наслідків відсутності представника електропостачальника на засіданні комісії оператора системи; при цьому такий представник не є членом комісії.
У разі розгляду питання щодо використання на об`єкті побутового споживача електричної енергії на непобутові потреби копія рішення комісії видається/надсилається електропостачальнику (абз.11 п.8.2.6 ПРРЕЕ).
В п.2.3.12 ПРРЕЕ також передбачено, що оператор розподілу (ОСР/ОСП) надає копію протоколу комісії з розгляду акта про порушення цих Правил відповідному електропостачальнику та додаткову інформацію, необхідну для здійснення коригуючого розрахунку електропостачальником щодо дати останнього контрольного огляду чи технічної перевірки, дати усунення порушення, величини договірної потужності об`єкта споживача та обсягу (помісячно), що підлягає перерахунку до дати складання акта про порушення ПРРЕЕ або акта розподіленої електричної енергії.
Електропостачальник, на підставі рішення комісії з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, проводить перерахунок вартості за фактично спожиту електричну енергію на об`єкті споживача за відповідним тарифом (ціною) згідно чинного законодавства з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку чи технічної перевірки до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців та за період з дня виявлення порушення до дня його усунення, та надає споживачу коригуючий платіжний документ для оплати.
Таким чином, дії відповідача за первісним позовом щодо здійснення перерахунку позивачу вартості спожитої ним електроенергії є наслідком дій третьої особи (оператора системи) щодо проведення перевірки позивача, складання Акта про порушення ПРРЕЕ № 017082 від 23.12.2024 та прийняття рішення комісії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» (третьої особи) за наслідками розгляду вказаного Акта, яке оформлене протоколом № 017082 від 06.02.2025.
При цьому, суд звертає увагу, що ПРРЕЕ не надають відповідачу як постачальнику електроенергії права відхилити надане оператором системи рішення комісії з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, яким оператор системи встановив факт споживання електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на потреби, для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено.
Норма, викладена в п.2.3.12 ПРРЕЕ щодо дій електропостачальника у відповідній ситуації, є імперативною, оскільки прямо передбачає його зобов`язання здійснити перерахунок вартості за фактично спожиту електричну енергію на об`єкті споживача за відповідним тарифом (ціною) на підставі рішення комісії оператора системи з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ.
Як було встановлено судом, відповідач здійснив перерахунок вартості спожитої позивачем електроенергії на суму 56 117,54 грн за період з 23.06.2024 по 23.12.2024, тобто за 6 місяців до дати складання оператором системи (третьою особою) Акта про порушення ПРРЕЕ № 017082, та за ціною, визначеною на умовах комерційної пропозиції № 13 УП для малих непобутових споживачів (в тому числі - гаражних, гаражно-будівельних кооперативів). 
Таким чином, відповідач діяв не на власний розсуд, а на виконання відповідного рішення оператора системи (третьої особи), що відповідає вимогам п.2.3.12 ПРРЕЕ щодо дій електропостачальника.
Також судом приймається до уваги, що умови дійсності акта про порушення ПРРЕЕ за формальними ознаками наведені в п.8.2.5 глави 8.2 розділу VIII ПРРЕЕ.
Особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, має пред`явити представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу. Відповідні дані, що посвідчують особу, зазначаються в акті про порушення (крім випадку складення акта у присутності споживача). У разі відмови особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, пред`являти представникам оператора системи документ, що посвідчує її особу, відповідна відмова особи має фіксуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про порушення (абзац восьмий п.8.2.5 ПРРЕЕ).
У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення або залишення ним місця порушення в акті про порушення робиться відповідний запис. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою (абзац чотирнадцятий п.8.2.5 ПРРЕЕ).
З аналізу наведеної норми вбачається, що законодавцем визначено дві окремі та незалежні одна від одної умови дійсності акта про порушення у разі відмови, зокрема, іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки підписати такий акт.
При цьому виконання двох умов одночасно не вимагається, тому виконання відповідачем будь-якої з цих умов вважається дотриманням положень пункту 8.2.5 ПРРЕЕ та свідчить про дійсність відповідного акта (відповідна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 червня 2022 року у cправі № 912/1133/21). 
Як було встановлено судом, Акт про порушення №017082 від 23.12.2024 підписано двома представниками оператора системи (третьої особи); відмова особи, яка допустила до перевірки, пред`явити документи, що підтверджують особу, а також відмова цієї особи від підписання Акта підтверджена відеозйомкою, яка зазначена як додаток до Акта та додана третьою особо до письмових пояснень.
За таких обставин, а також враховуючи те, що доводи позивача як в обґрунтування позовних вимог, так і в обґрунтування заперечень проти зустрічного позову, зводяться до посилань на можливі порушення норм чинного законодавства не відповідачем, а оператором системи (третьою особою) під час складання Акта про порушення ПРРЕЕ № 017082 та прийняття рішення комісією АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» (третьої особи) за наслідками розгляду вказаного Акта, суд констатує, що у позивача за первісним позовом існує спір саме з АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» (третьою особою), оскільки можливе порушення прав позивача у спірних правовідносинах є наслідком дій саме цієї особи, тобто первісний позов заявлено до неналежного відповідача, що є підставою для відхилення позовних вимог.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві (правова позиція, викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.10.2020 по справі № 705/3876/18).
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч.1 ст.2 ГПК України).
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ГПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.14 ГПК України).
Відповідно до змісту п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, саме позивач в позовній заяві викладає зміст позовних вимог, а саме спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
Враховуючи вимоги зазначених вище процесуальних норм ГПК України, спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач, тому суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який ця особа не просить застосувати.
За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 
Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст. 14 ЦК України).
Позивачем в позовній заяві взагалі не визначено, якою саме нормою передбачено обов`язок відповідача (постачальника електричної енергії), до якого заявлено позов, вчинити дії щодо скасування здійсненого ним перерахунку вартості електричної енергії, спожитої позивачем за період з 23.06.2024 по 23.12.2024, тобто за 6 місяців до дати складання оператором системи (третьою особою) Акта про порушення ПРРЕЕ № 017082.
Як встановлено судом, обов`язок відповідача як електропостачальника здійснити такий перерахунок виникає саме внаслідок прийняття рішення комісією оператора розподілу за наслідками розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, яким встановлено факт споживання електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на потреби, для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено.
Суд також звертає увагу, що вимоги позивача в первісному позові, заявлені до ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про скасування грошових зобов`язань щодо оплати заборгованості за активну електричну енергію за лютий 2025 року на суму 56 117,54 грн, носять неконкретизований характер, оскільки позивачем не визначено, які саме дії щодо скасування грошових зобов`язань має вчинити відповідач.
Суд вважає, що заявлена до відповідача вимога про скасування грошових зобов`язань в будь-якому випадку не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки така вимога не може бути виконана у примусовому порядку, а механізм можливого примусового виконання такого рішення відсутній. Отже обраний позивачем спосіб захисту не може бути визнаний ефективним і таким, що призведе до відновлення його порушеного права.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06. 2018 у справі № 338/180/17 (п.57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (п. 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10. 2019 у справі № 910/3907/18, від 09.02.2021 у справі № 381/622/17 (п. 14).
Відповідно до правової позиції, викладеній в п.70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17, вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним відповідного рішення.
Вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки саме таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача (відповідна правова позиція викладена в п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 по справі № 910/17955/17).
З урахуванням характеру спірних правовідносин, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є вимога про визнання недійсним (скасування) рішення комісії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» за наслідками розгляду Акта про порушення№ 017082, яке оформлене протоколом № 017082 від 06.02.2025, пред`явлена до належного відповідача за такою вимогою (АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО»), оскільки обов`язок електропостачальника щодо здійснення перерахунку вартості електроенергії відповідно до вимог п.2.3.12 ПРРЕЕ виникає саме з факту прийняття відповідного рішення оператором системи.
Водночас, судом також приймається до уваги, що ПРРЕЕ, зокрема, п. 8.2.7 глави 8.2 розділу VIII, передбачено обов`язок оператора системи скасувати акт про порушення лише в разі відмови йому (оператору системи) в позові про стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі такого акта, тобто за наслідком розгляду судом спору між оператором системи та споживачем щодо доведеності факту порушення та обґрунтованості здійснених нарахувань.
ПРРЕЕ та будь-якими іншими нормативними актами не передбачено обов`язок оператора системи скасувати акт про порушення (яким оператор системи встановив факт споживання електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на потреби, для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено) за наслідком розгляду позовних вимог енергопостачальника про стягнення вартості спожитої електроенергії, перерахованої (відкорегованої) на підставі відповідного акта та рішення комісії оператора системи, тобто за наслідком розгляду судом спору між споживачем та електропостачальником.
За таких обставин, без розгляду судом спору між споживачем та оператором системи про визнання недійсним рішення оператора системи, таке рішення буде залишатися чинним, воно буде породжувати у електропостачальника зобов`язання щодо здійсненні перерахунку вартості електроенергії відповідно до п.2.3.12 ПРРЕЕ, тобто створювати стан правової невизначеності за будь-якого результату вирішення спору між споживачем та електропостачальником щодо стягнення відкорегованої вартості електроенергії.
У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.
Крім того, спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)).
Обрання позивачем неефективного способу захисту прав є самостійною підставою для відмови в позові, незалежно від інших обставин справи, встановлених судом (відповідна правова позиція була викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 917/53/21, від 17 вересня 2025 року у справі № 917/2038/24).
З урахуванням вищевикладених обставин, суд констатує, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом пред`явлення вимог про скасування грошових зобов`язань є неналежним та неефективним, спрямованим до неналежного відповідача, тому позовні вимоги за первісним позовом відхиляються судом в повному обсязі.
Щодо позовних вимог, заявлених у зустрічному позові, судом приймається до уваги наступне.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Із змісту статей 509, 525, 526, 530 ЦК України випливає, що кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до п.5.10. Договору, оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом строку, зазначеного в комерційній пропозиції.
Як було встановлено судом під час розгляду по суті позовних вимог за первісним позовом, позивачем за зустрічним позовом як електропостачальником, відповідно до п.2.3.12 глави 2.3 розділу ІІ ПРРЕЕ, було проведено перерахунок вартості фактично спожитої електричної енергії на об`єкті споживача за 6 місяців до дня виявлення порушення оператором системи, на підставі рішення комісії з розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ, прийнятого оператором системи розподілу (АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», третьою особою), яке не було визнане недійсним.
Відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) надані докази направлення рахунку №А22306126 від 28.02.2025 позивачу 13.03.2025 рекомендованим листом. 
Позивач (відповідач за зустрічним позовом) в позовній заяві визнає факт отримання рахунку №А22306126 від 28.02.2025, якій містить відкориговану вартість спожитої позивачем за відповідний період (з 23.06.2024 по 23.12.2024) електроенергії на суму 56 117,54 грн за ціною, визначеною на умовах комерційної пропозиції № 13 УП для малих непобутових споживачів (в тому числі - гаражних, гаражно-будівельних кооперативів).
Враховуючи викладене, позовні вимоги за зустрічним позовом про стягнення 267,52 грн 3 % річних та 729,53 грн інфляційних нарахувань, нарахованих на суму боргу за період з 16.04.2025 по 12.06.2025, визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Згідно з частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.
З урахуванням обставин справи, встановлених судом, заявлені позовні вимоги за первісним позовом відхиляються судом, а позовні вимоги за зустрічним позовом визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом, залишаються за ним в зв`язку з відмовою в задоволенні первісного позову.
Враховуючи задоволення зустрічних позовних вимог повністю, судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача за зустрічним позовом в сумі 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 в зв`язку з поданням зустрічної позовної заяви в електронному вигляді через систему «Електронний суд».
Керуючись ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 ГПК України, господарський суд
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні первісного позову Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «ПОЛОВКИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про скасування грошових зобов`язань щодо оплати заборгованості за активну електричну енергію за лютий 2025 року на суму 56 117,54 грн відмовити повністю.
2. Зустрічний позов задовольнити повністю.
3. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Половки», вул. Ю. Тимошенко, 11Г, м. Полтава, Полтавська область, 36034; код ЄДРПОУ 39128486 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», вул. Панянки, 65Б, м. Полтава, Полтавська область, 36022; код ЄДРПОУ 42223804: 56 117,51 грн основного боргу; 267,52 грн – 3% річних; 729,53 грн – інфляційних втрат; 2422,40 грн судового збору. 
4. Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.
Повний текст рішення складений та підписаний 07.04.2026.
Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Пушко І.І.