Справа № 490/9270/25
н\п 3/490/246/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва
54607, м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/12, inbox@ct.mk.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши протоколи про вчинення 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2025 року відносно водія ОСОБА_1  було складено протокол серії ЕПР№1 №496790 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу, 28.10.2025 року о 18 год. 30 хв., у м. Миколаєві, вул. Верхня, буд. 4А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Skoda Octavia Tour", д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості та інтервалу руху, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом "Nissan Qashqai", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. За дані дії передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Також, 28.10.2025 року відносно водія ОСОБА_1  було складено протокол серії ЕПР1 №496816 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу, 28.10.2025 року о 18 год. 35 хв., у м. Миколаєві, вул. Верхня, буд. 4А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом "Skoda Octavia Tour", д.н.з. НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, вживав алкогольні напої, до проведення перевірки на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 "є" Правил дорожнього руху України. За дані дії передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Постановою суду від 02.03.2026 року вказані протоколи про адміністративні правопорушення з додатками були об`єднані в одне провадження.
У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що дійсно став учасником ДТП, зіткнення транспортних засобів не відчув. Під`їхав до магазину, де його наздогнав водій іншого транспортного засобу і повідомив про те, що він скоїв ДТП. ОСОБА_1 не прийшов до домовленості з водієм іншого транспортного засобу щодо відшкодування пошкоджень транспортного засобу, в результаті останній викликав патрульну поліцію і повідомив про ДТП. ОСОБА_1 повідомив, що вжив слабоалкогольні напої після ДТП, не знав, що існує адміністративна відповідальність за вказане діяння.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Качан Р.Ю. зазначив, що ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП не визнає, оскільки не мав умислу на скоєння адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Вказані в протоколі обставини про порушення  ОСОБА_1 вимог п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України підтверджуються схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , а також письмовими поясненнями оссоби, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За такого, суддя приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР України та їх слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до п.п. 2.10 "є" ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Порушенням ч. 4 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
З долученого до протоколів відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції прибули на виклик за фактом дорожньо-транспортної пригоди. В результаті спілкування працівником поліції з водієм ОСОБА_1 , в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на що він повідомив, що вживав алкогольні напої вже після ДТП. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення ДТП, на що він погодився. При цьому, результат огляду водія ОСОБА_1 , відповідно тесту № 199 від 28.10.2025 року - 2, 62 проміле. 
Вказані в протоколі обставини про порушення ОСОБА_1  вимог п. 2.10 "є" Правил дорожнього руху України підтверджуються доданими до нього актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням водія транспортного засобу, роздруківкою тесту №199 від 28.10.2025 року, а також відеозаписом.
З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 "є" Правил дорожнього руху України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших. 
З урахуванням наведеного вище вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. 
Пунктом 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, строк накладення адміністративного стягнення сплинув. За такого, суддя приходить до висновку про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення
Керуючись ст. ст. 33, 38,124, ч. 4 ст. 130, 245, 247, 251, 266, 280, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Визнати  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки .
Грошові кошти перерахувати на розрахунковий рахунок UA438999980313010149000014001, отримувач коштів Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, код банку отримувача (МФО) 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.
На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Грошові кошти в рахунок сплати судового збору перерахувати на розрахунковий рахунок UA798999980313131206000014483, отримувач коштів Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030101.
Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.
Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів. 

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН