Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/2267/25
Провадження №3/542/30/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року селище Нові Санжари
Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Афанасьєва Ю.О., розглянувши матеріали, які складені та надійшли з Управління державного нагляду (контролю) у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, –
В С Т А Н О В И Л А:
08.01.2026 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області після доопрацювання надійшов адміністративний матеріал, що містить протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2025 року №ПП001122, ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі транспортним засобом DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_1 без реєстрації як суб`єкта господарювання та без оформленої ліцензії на даний вид господарської діяльності. 
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання неодноразове не з`явився.
Так, в судові засідання, що призначені на 22.01.2026 року, 05.02.2026 року, 16.02.2026 року ОСОБА_1 не з`явився, судові повістки повернулися з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-14, 18-19, 24-25). Причини неявки суду не повідомив.
Згідно з інформації Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області №21/02-14.2-38 від 09.02.2026 року (а.с.17), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
За вказано адресою ОСОБА_1 судові повістки про виклик в судові засідання також не отримав (а.с.26-27, 28-29, 30-31).
Таким чином, при повідомленні про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не отримує повістки за вказаною нею ж адресою, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.164 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому судя вважає, що справу можна розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі доказами.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд доходить такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
За змістом ст. 252 КУпАП суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 12.12.2025 року №ПП001122, ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі транспортним засобом DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_1 без реєстрації як суб`єкта господарювання та без оформленої ліцензії на даний вид господарської діяльності.
Згідно з диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії на вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.
Згідно з п. 24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім, водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
При цьому, ліцензія - це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).
Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та ст. 4 Закону України «Про підприємництво», треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.
Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.
Відповідно до п. 4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою КМУ від 02.12.2015 року № 1001, господарська діяльність може провадитись частково за такими видами: 1) внутрішні перевезення пасажирів на таксі; 2) внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 3) внутрішні перевезення пасажирів автобусами; 4) внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 5) міжнародні перевезення пасажирів на таксі; 6) міжнародні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 7) міжнародні перевезення пасажирів автобусами; 8) міжнародні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 9) міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів).
Необхідною ознакою господарської діяльності є виконання її на професійній основі, її систематичність, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення виду діяльності доходу. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п. 4 Постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Тобто для висновку про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП слід встановлювати не лише відсутність ліцензії у водія, який здійснює комерційне перевезення пасажирів, або його реєстрацію в якості суб`єкта підприємницької діяльності, а і систематичність здійснення ним фактичної господарської діяльності з метою прибутку.
В протилежному випадку в діях такого водія буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, до суду було надано протокол про адміністративне правопорушення №ПП001122 від 12.12.2025 відносно ОСОБА_1 , ксерокопія фото транспортного засобу, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія посвідчення водія, диск з відеозаписом.
Надані суду докази не можуть бути достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дату, час та місце вчинення адміністратвиного правопорушення; не вказано яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, де, кому, за яким маршрутом, коли та скільки разів надавав послуги з перевезення, в протоколі не вказано чи були ці послуги оплачуваними, як й не зазначено будь-яких свідків таких дій, а також не вказано, яку саме норму спеціального закону ним порушено.
Та на підтвердження зазначених обставин не надано належних та достатаніх доказів.
При цьому сам протокол про адміністративне правопорушення, не може слугувати достатнім доказом для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.
Надані же ксерокопія фото транспортного засобу, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія посвідчення водія, не підтверджують, що ОСОБА_1 здійснював саме господарську діяльність з перевезення пасажирів з ознакою систематичності без свідоцтва про реєстрацію суб`єкта господарської діяльності та без отримання ліцензії. 
При цьому, на наданому відеозаписі відсутній звук, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи, зміст пояснень, які надавав ОСОБА_1 , а також фактів, які були встановлені інспектором відділу державного контролю на наземному транспорті, та що стали підставою для складання протоколу відносно Зімовця за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
А на доданих до протоколу фото та відеоматеріалах зафіксований лише автомобіль DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , який від`їхав та після подання знаків інспектора зупинився, в салоні авто перебув водій, відсутні відомості про те чи перебували в транспортному засобі пасажири, від них не відбирались пояснення, факту перевезення пасажирів та оплати за послуги перевезення на вказаних матеріалах не зафіксовано. В подальшому водій та інспектор перейшли в службовий автомобіль інспектора, де складався протокол про адміністративне правопорушення. Будь-яких інших фактичних даних, які би свідчили про вчинення адміністративного правопорушення, наданий відеозапис не містить.
Пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності чи пасажирів або інших свідків, які б вказували на користування послугами такси під керуванням водія ОСОБА_1 до протоколу не додано, не було вилучено й грошових коштів від здійснення діяльності з перевезення пасажирів.
Отже, під час судового розгляду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП не встановлено належних та достатніх доказів, що ОСОБА_1 здійснював саме господарську діяльність з перевезення пасажирів з ознакою систематичності без свідоцтва про реєстрацію суб`єкта господарської діяльності та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.
Суд же не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Наведене вище узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (зокрема, рішення у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року).
У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року також відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
Винуватість особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно дост. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.
А тому, із врахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 247, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И Л А :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 26 березня 2026 року.

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області      Ю.О.Афанасьєва