Справа № 127/3459/26 
Провадження № 3/127/761/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 березня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД №081470 від 29.01.2026 зазначено, що ОСОБА_1 28.01.2026 року о 23:40 год. за адресою: м. Вінниця, вул. Івана Богуна, 29, чинив злісну непокору законній вивозі працівника поліції при виконанні службових обов`язків, а саме не виконував законну вимогу пред`явити посвідчення водія згідно п. 2.4 ПДР України, намагався покинути місце зупинки транспортного засобу, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
Представник ОСОБА_1 адвокат Вересюк М.В. в судовому засідання підтримав подане клопотання про закриття провадження у справі та просив його задовольнити.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та надані письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність особи у його вчиненні. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме злісна непокора законній вимозі працівників поліції, що виразилась у невиконанні вимоги пред`явити посвідчення водія та намаганні залишити місце зупинки транспортного засобу.
Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою складання протоколу стала відмова або зволікання з пред`явленням водієм посвідчення водія.
Судом встановлено, що за зазначені дії відносно ОСОБА_1 вже винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом без пред`явлення посвідчення водія.
Суд звертає увагу, що саме непред`явлення водієм документів на право керування транспортним засобом утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а не ст.185 КУпАП. Судова практика виходить з того, що така поведінка сама по собі не може кваліфікуватися як злісна непокора законній вимозі поліцейського. 
Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність саме за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника поліції, що повинна проявлятися у навмисній, наполегливій відмові виконати неодноразові законні вимоги або у зухвалій поведінці, яка свідчить про явну зневагу до працівників поліції. 
Разом з тим, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 саме таких ознак.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі, до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення; протокол адміністративного затримання; рапорт працівника поліції.
Однак зазначені документи складені самими працівниками поліції та відображають лише їх суб`єктивне сприйняття події.
При цьому будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували факт злісної непокори, суду не надано.
Зокрема, у протоколі зазначено про наявність відеофіксації з нагрудної камери поліцейського, однак відеозапис події на вимогу суду органом поліції надано не було, що унеможливлює перевірку викладених у протоколі обставин.
Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити: чи були вимоги працівників поліції законними, чи висувались вони неодноразово, чи мала місце зухвала або демонстративна відмова їх виконувати.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися беззаперечним доказом вини особи та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зазначав, що вина особи повинна бути доведена за стандартом «поза розумним сумнівом», а суд не вправі самостійно збирати докази обвинувачення чи виправляти недоліки, допущені стороною обвинувачення.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вони не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а також не доводять факту злісної непокори законній вимозі працівника поліції.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 36, 173, 185, 283, 284 КУпАП, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП відносно  ОСОБА_1  у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя: