Справа № 137/1493/25

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2026 р. 

Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки – адвоката Геращенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин та надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» із вказаним позовом звернулась представник позивачки – адвокат Геращенко Т.В. (уповноважена представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 1245137 від 31.10.2025 (а.с. 34) мотивуючи його тим, що після смерті двоюрідного брата позивачки - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на той момент не знала про наявність спадкового майна, зокрема про наявність зареєстрованих за померлим об`єктів нерухомості - земельної ділянки площею 0,1388 га у с-щн Літин та квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Крім того, нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через неможливість документально підтвердити родинні відносини між нею та спадкодавцем, оскільки наданих документів виявилося недостатньо, а архівній установі повідомили про відсутність або неможливість отримання необхідних актових записів. Представник обгрунтовує поважність причин пропуску строку також складною суспільною ситуацією, пов`язаною з воєнним станом в Україні, який вплинув на її можливості своєчасно займатися оформленням спадкових прав, а також тривалим процесом отримання відповідей на адвокатські запити до органів ДРАЦС, архіву та інших установ. У зв`язку з цим вона просить суд: встановити факт родинних відносин між позивачкою та ОСОБА_4 як двоюрідних брата та сестри; визначити позивачці додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.
У судове засідання 22.04.2026позивачка ОСОБА_1 не з`явилась. Натомість її представник – адвокат Геращенко Т.В. надіслала через підсистему «Електронний суд» заяву, якою просила розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Судові витрати просила залишити за позивачкою (а.с. 168).
У судовому засіданні 02.04.2026 позивачка ОСОБА_1 пояснила, що знала ОСОБА_4 з дитинства, оскільки вони фактично виховувалися в одній родинній: її бабуся - ОСОБА_5 виховувала також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були рідним братом та сестрою і є родичами спадкодавця. За словами позивачки, ОСОБА_5 після переїзду з росії проживала у м. Вінниці, де фактично опікувалася дітьми, а родина неодноразово змінювала прізвища у зв`язку зі шлюбами. Позивачка зазначила, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а після розлучення батьків він залишився проживати з матір`ю та виховувався за участі родичів, зокрема її бабусі. Вона повідомила, що тривалий час підтримувала з ним фактичні родинні стосунки, допомагала у побуті, спілкувалася та доглядала його під час хвороби, зокрема в останні місяці життя, коли він потребував стороннього догляду. Також позивачка зазначила, що дізналася про наявність спадкового майна лише після смерті спадкодавця, коли почала впорядковувати його речі, а раніше не мала повної інформації про оформлення права власності на земельну ділянку та інше майно. Вона вказала, що фактично здійснювала організацію поховання, тоді як інші потенційні спадкоємці участі не брали або відмовилися від спадщини, а тому звернення до суду є єдиною можливістю підтвердити родинні відносини та реалізувати право на спадкування.
Представник позивачки адвокат - Геращенко Т.В. у судовому засіданні 02.04.2026 зазначила, що звернення до нотаріуса і до суду не має корисливого характеру, а зумовлене необхідністю підтвердити родинні відносини та отримати можливість оформити спадщину, оскільки нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії через відсутність належних доказів. Також вказала, що позивачка фактично доглядала за спадкодавцем і організовувала поховання, тому звернення до суду є єдиним способом захисту її спадкових прав.
Представник відповідача - Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. 03.12.2025 надіслано лист, яким селищна рада позов не визнає, оскільки поданими документами неможливо встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , а також відсутні докази її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як п`ять років до відкриття спадщини. Крім того, зазначають, що у померлого ОСОБА_4 наявні спадкоємці першої черги за законом - його діти: ОСОБА_9 , 1983 р.н.; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 53). 04.03.2026 надіслали через підсистему «Електронний суд» листа, яким просили розгляд справи провдити без представника селищної ради (а.с. 131).
Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання повторно не з`явились, хоча про місце, дату та час судового засідання були повідомлені заздалегідь та належним чином (а.с. 139-140, 141-142), а також відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 166, 167).
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши заяви сторін та матеріали справи, заслухавши покази свідків, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що був другом та кумом померлого ОСОБА_4 , знав його з дитинства, приблизно зі шкільного віку, та підтримував із ним тривалі дружні стосунки. Він також зазначив, що з позивачкою ОСОБА_1 знайомий з дитинства, оскільки вона часто приїздила до м. Літин і підтримувала зв`язок із родиною. Свідок вказав, що позивачка фактично опікувалася ОСОБА_4 , допомагала йому в побуті, доглядала під час хвороби, організовувала побутові потреби та ремонти, тоді як інші родичі участі у його житті майже не брали. Також пояснив, що позивачка брала участь в організації поховання. За його словами, у померлого були діти від різних шлюбів, однак вони не підтримували постійного зв`язку з батьком, тоді як позивачка залишалася найближчою людиною у його житті. ОСОБА_4 завжди називав її сестрою.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні повідомила, що з ОСОБА_4 знайома з 1990-х років, оскільки спільно працювала та підтримувала з ним товариські відносини. Позивачку ОСОБА_1 вона знає приблизно з 2019 року. Свідок зазначила, що ОСОБА_4 у повсякденному житті часто звертався за допомогою саме до позивачки, особливо після погіршення стану здоров`я, коли в нього були проблеми з рухомістю. За її словами, позивачка регулярно допомагала йому в побуті, приїздила, доглядала, приносила речі та підтримувала його, тоді як інші родичі участі в його житті майже не брали. Свідок також вказала, що позивачка брала участь в організації поховання померлого. Окремо пояснила, що сам ОСОБА_4 називав позивачку сестрою, а інші особи з оточення також сприймали їх як близьких родичів, хоча формально йшлося про двоюрідні родинні відносини.
З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Так, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 9) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 10) матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначена ОСОБА_6 .
Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 11) пояснюється зміна прізвища позивачки із « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».
Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 12) ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно свідоцтва про одруження (а.с. 13) пояснюється зміна прізвище вищевказаної особи із « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 ».
Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 14) ОСОБА_18 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 15) зазначається, що 25.07.1991 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_19 .
Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 16) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 17) ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Нотаріально посвідченою заявою від 03.06.2025 (а.с. 18) ОСОБА_9 зазначає, що її батько ОСОБА_4 , який проживав у АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У заяві вона повідомила, що спадкове майно після його смерті не приймала та на нього не претендує, а також свідомо пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і не має наміру звертатися до суду щодо його поновлення.
Довідкою Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 1897 від 20.12.2023 (а.с. 19) зазначається, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня своєї смерті був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , і на момент смерті проживав один.
Витягом із Державного земельного кадастру (а.с. 20-21), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 22) та рішенням Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 2663 (а.с. 23) зазначається, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка кадастровий номер 0522455100:00:003:2055 площею 0,1388 га по АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.
Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Березовської Л.М. від 08.08.2025 року № 1364/02-31(а.с. 24) відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для відмови стало те, що поданими заявницею документами та даними Державного реєстру актів цивільного стану не підтверджено належним чином факт родинних відносин між нею та спадкодавцем, а також відсутні належні докази прийняття спадщини у встановлений законом строк. Окремо в постанові зазначено, що згідно зі спадкового реєстру після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не була заведена. Також нотаріус вказала, що ОСОБА_1 у передбачений законом шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини та не надала доказів фактичного прийняття спадщини. У зв`язку з цим у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено.
Відповідно до актового запису про шлюб (а.с. 104) 17.04.1958 зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_20 .
Згідно актового запису про народження (а.с. 105) матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зазначена ОСОБА_8 .
Згідно запису акту про народження (а.с. 106) батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зазначено ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .
Згідно запису акту про народження (а.с. 107) батьками ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_11 , зазначено ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .
Записом акту про укладення шлюбу (а.с. 110) вказується, що 10.12.1982 ОСОБА_4 та ОСОБА_24 уклали шлюб.
Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав.
Дослідивши доводи позивачки та її представника, заслухавши покази свідків та враховуючи відсутність заперечень третіх осіб, суд приходить до висновку, що стороною позивача надано достатньо доказів на підтвердження вищезазначених обставин. Зокрема, факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як двоюрідних сестри та брата, підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, досліджених у судовому засіданні. Згідно свідоцтва про народження позивачки (а.с. 10) її матір`ю є ОСОБА_6 . Відповідно до актового запису про народження ОСОБА_6 (а.с. 107) її батьками є ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . У свою чергу, згідно актового запису про народження ОСОБА_7 (а.с. 106), (який є батьком ОСОБА_4 ), його батьками також є ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , що свідчить про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є рідними братом і сестрою. Відповідно до актового запису про народження ОСОБА_4 (а.с. 105) його матір`ю є ОСОБА_8 , а батьком - ОСОБА_7 (з врахуванням свідоцтва про шлюб(а.с. 104). Таким чином, позивачка є дочкою ОСОБА_6 , а спадкодавець є сином її рідного брата ОСОБА_7 , що підтверджує їх родинний зв`язок, як двоюрідних сестри та брата. Додатково зміна прізвища позивачки із « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 11). Враховуючи зазначене вище, позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.
За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Стаття 2 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Враховуючи встановлені обставини справи, зокрема пропуск позивачкою строку для прийняття спадщини з поважних причин, що зумовлено відсутністю інформації про наявність спадкового майна, неможливістю своєчасного підтвердження родинних відносин, тривалим отриманням відповідей на адвокатські запити, беручи до уваги відсутність заперечень щодо поновлення строку з боку залучених третіх осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині та визначення позивачці додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а саме тривалістю два місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що, на переконання суду, відповідає принципам законності та справедливості.
Судові витрати за клопотанням представника позивачки слід залишити за ОСОБА_1 (а.с. 168).
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 19, 76-82, 247, 209, 258-265, 268, 293, 294 ЦПК України, враховуючи правові позиції, викладені у постанові пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у роз`ясненнях ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та у ППВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.