Справа № 188/3036/25 
Провадження № 2/188/1305/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року  Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Місюри К.В.
при секретарі Бібіковій В.В.
розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, третя особа Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування
В С Т А Н О В И В :
Позивачка звертається до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним.
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 . 14.04.1988 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі – продажу житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Малорязанцевської селищної ради , та у подальшому 14.05.1988 року зареєстрований у Лисичанському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 387.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 66,4 кв.м. з господарськими спорудами. 
З метою отримання спадщини, позивачка звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, та 23.12.2022 року було відкрито спадкову справу № 741/2022, присвоєно номер у спадковому реєстрі 70079815 та видано позивачці витяг з реєстру спадкових справ № 71003055 від 23.12.2022року.
Згідно довідки № 2123/02-14 від 03.10.2024 року позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 .
Позивачка звернулася до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради з метою реєстрації права власності, однак 22.11.2024 позивачці була надана відмова № 76232863 у зв`язку з відсутністю підтвердження державної реєстрації права власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок.
Через окупацію Луганської області та не працюючі відповідні органи позивачка не може належним чином оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку і тому звернулася до суду.
Представник позивачки в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги повністю підтримав та просить їх задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився , про час та місце слухання справи належним чином повідомлений .
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав .
Судом встановлено , що, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .
14.04.1988 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі – продажу житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Малорязанцевської селищної ради , та у подальшому 14.05.1988 року зареєстрований у Лисичанському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 387, що підтверджується копіями відповідних документів.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 66,4 кв.м. з господарськими спорудами. 
З метою отримання спадщини, позивачка звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, та 23.12.2022 року було відкрито спадкову справу № 741/2022, присвоєно номер у спадковому реєстрі 70079815 та видано позивачці витяг з реєстру спадкових справ № 71003055 від 23.12.2022року.
Згідно довідки № 2123/02-14 від 03.10.2024 року позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_2 .
Позивачка зверталася до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради з метою реєстрації права власності, однак 22.11.2024 ї й була надана відмова № 76232863 у зв`язку з відсутністю підтвердження державної реєстрації права власності спадкодавця на вищезазначений житловий будинок. 
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 
Згідно з п.1.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діяла на час смерті спадкодавця) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 
Позивачка є єдиною спадкоємицею померлого ОСОБА_2 в розумінні статті 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", якою визначено, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні - правом України.

Отже, враховуючи вказані обставини, слід дійти до висновку про те, що єдиною спадкоємицею на отримання спадщини померлого ОСОБА_2 , розташованої на території України, є ОСОБА_1 .
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Способами захисту суб`єктивних прав є закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника ( пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Таким чином, ОСОБА_1 , є громадянкою України, спадщину після смерті спадкодавця фактично прийняла, але не може розпоряджатися даним майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачка надала достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтувала свій позов. 
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 247, 265 ЦПК України, ст.ст.328,392 , 1268 ЦК України , суд –
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Лисичанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, третя особа Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,(РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 66,4 квадратних метри, та допоміжні споруди, а саме: ганок загальною площею -2,3 кв. м., гараж площею -29,2 кв. м., літню кухню площею – 40,5 кв. м., 4(чотири) сараї загальною площею – 78 кв. м., погреб площею – 17,3 кв. м., душ площею – 2,5 кв. м., вбиральня площею -1,8 кв.м., зливна яма площею – 1,4 кв. м., у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05.11.2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) було зроблено відповідний актовий запис № 20941.
У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  
 Суддя 	  К. В. Місюра