ЄУ №712/17120/25
Провадження №2/712/1434/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року    Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді   Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №7124508 від 11.03.2023 у сумі 58 912,50 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн.
У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 11.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №7124508,відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 15 000,00 грн. 
26.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №101-МЛ, згідно якого право вимоги за кредитним договором №7124508 від 11.03.2023 перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, становить 58 912,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15 000,00 грн., заборгованість по процентам – 42 862,50 грн., заборгованість за комісією – 1 050,00 грн.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 22 січня 2026 року, яке відкладено на 26 лютого 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача.
Протокольною ухвалою від 26 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування оригіналу Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 101 МЛ від 26.07.2023 та доказів направлення повідомлення про заміну кредитора, у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки відповідач не довела необхідність витребування указаних доказів, які додані позивачем у належним чином завірених копіях.
29 грудня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просила відмовити у задоволенні позову. У обґрунтування своїх заперечень зазначила, що неможливість виконання нею зобов`язань за кредитним договором пов`язана із запровадженням воєнного стану на території України. Щодо розміру відсотків зазначила, що їх розмір є неспівмірним із сумою наданого кредиту.
Крім того, відповідач зазначила, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є неналежним доказом, оскільки у ньому не наведено періодів нарахування процентів.
Також відповідач зазначила, що позивачем не доведено отримання прав вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Мілоан», оскільки відповідач не отримувала повідомлень щодо відступлення прав вимог та позивачем не надано повний реєстр боржників, з якого вбачалося б, що позивачу була передана заборгованість відповідача. Зазначила, що є дружиною військовослужбовця.
Заперечила щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, у відзиві зазначила про розгляд справи без її участі.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 11.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №7124508, відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені Договором.
Згідно п. 1.2. Договору сума кредиту становить 15 000,00 грн.
Пунктом 1.3. Договору передбачено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 11.03.2023 (строк кредитування).
Згідно п. 1.3.1. Догвору пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.03.2023.
Пунктом 1.3.2. Договору передбачено поточний період тривалістю 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24.06.2023.
Пунктом 1.4 Договору визначено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26.03.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24.06.2023.
Згідно п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 1 050,00 грн., яка нараховується за ставкою 7,00% від суми кредиту одноразово.
Умовами договору визначено проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду у сумі 2 362,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,05% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору), та протягом поточного періоду у сумі 40 500,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.3. Договору).
Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит №7124508 від 11.03.2023 загальна вартість кредиту становить 58 912,50 грн. з урахуванням процентів за користування кредитом у сумі 42 862,50 грн. та комісії у сумі 1 050,00 грн.
З платіжного доручення №95495756 від 11.03.2022 вбачається, що 11.03.2023 на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 перераховано грошові кошти у сумі 15 000,00 грн., призначення платежу «кошти згідно договору 7124508».
Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №7124508 ТОВ «Мілоан» нараховано заборгованість за період з 11.03.2023 по 24.06.2023.
Відповідно до договору відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26 липня 2023 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (Новий Кредитор), Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості).
Пунктом 6.2.3. договору відступлення прав вимоги №101-МЛ передбачено, що права вимоги переходять до Нового Кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь Кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.
Оформлення відступлення прав вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (Додаток №2).
Згідно п. 6.2.4. договору відступлення Права Вимоги за цим Договором здійснюється без згоди Боржників.
Пунктом 7.1. договору відступлення прав вимоги сторони домовились, що в якості компенсації за придбання (відступлення) Прав Вимоги Новий Кредитор сплачує Кредиторові плату в розмірі 1 213 581,70 грн. 
Виконання вищевказаного договору підтверджується самим договором відступлення прав вимоги №101-МЛ, актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 26 липня 2023 року та платіжною інструкцією №72130 від 26 липня 2023 року.
З Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 26 липня 2023 року до Договору відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26 липня 2023 року вбачається, що Кредитор передав, а Новий Кредитор прийняв Реєстр Боржників Кредитора від 26 липня 2023 року кількістю боржників 2676 на загальну суму заборгованості 43 887 827,01 грн.
Згідно витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26 липня 2023 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №7124508 від 11.03.2023 на загальну суму 58 912,50 грн.
З виписки з особового рахунку за Кредитним договором №7124508 від 11.03.2023, наданого ТОВ «Кредит-Капітал» вбачається, що позивач не здійснював нарахування відсотків за користування кредитом.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримала та користувалася кредитними коштами у сумі 15 000,00 грн., однак в добровільному порядку не повернула. 
Відповідач не вчиняла дій щодо погашення заборгованості, а отже заборгованість за тілом кредиту у сумі 15 000,00 грн. обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, що міститься у матеріалах справи, первісним кредитором нараховані відсотки за період з 12.03.2023 по 24.06.2023 у сумі 42 862,50 грн. 
Розмір відсотків за користування кредитом у сумі 42 862,50 грн. нараховано згідно умов договору та у межах строку кредитування, а тому обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача.
Відповідач не визнала заборгованість за відсотками, посилаючись на те, що вона є дружиною військовослужбовця, а тому може бути звільнена від сплати заборгованості за відсотками. При цьому відповідач не вказала, у якій частині не визнає нараховані відсотки та з яких причин, не надала власного розрахунку суми заборгованості за відсотками. Відповідач не спростувала розмір нарахованих відсотків. Таким чином заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом, оскільки не підтверджені жодними доказами. Натомість надані стороною позивача розрахунки заборгованості за кредитом та відсотками підтверджуються наданими доказами.
Відповідач, підписуючи кредитний договір, погодилася з усіма його умовами, зокрема розміром відсотків, підписуючи указаний договір, мала б усвідомлювати наслідки його укладення.
Посилання відповідача на військовий стан та форс-мажорні обставини, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач має довести, що саме внаслідок вказаних обставин вона не мала можливості виконати зобов`язання за кредитним договором.
Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості, судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена.
Указана сума розрахована згідно умов нарахування відсотків, зазначених у кредитному договорі, а отже обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно довідки №9546/11 від 13 листопада 2025 року солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 . 
Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Як вбачається із наданої відповідачем довідки, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом, тоді як у ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» чітко визначено право отримання пільг військовослужбовцями, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації.
Крім того, указана довідка не містить відомостей, з якого періоду чоловік відповідача перебуває на військовій службі.
Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Отже закон розмежовує поняття військової служби за призовом та за контрактом.
Крім того, відповідачем не надано доказів, що ОСОБА_2 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебував безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України.
З урахуванням зазначеного, підстави для ненарахування відсотків відповідачу відсутні.
Що стосується вимоги про стягнення комісії у сумі 1 050,00 грн., суд зазначає таке.
Згідно п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 1 050,00 грн., яка нараховується за ставкою 7,00% від суми кредиту одноразово.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним.
Судом установлено, що умовами Договору про споживчий кредит №7124508 від 11.03.2023 визначено сплату комісії, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 7% від суми кредиту, що становить 1 050,00 грн. (п. 1.5.1. Договору).
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена комісія.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо сплати комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням викладеного, нарахування комісії є необґрунтованим, а тому вимога про стягнення комісії у сумі 1 050,00 грн. задоволенню не підлягає.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за Договором про споживчий кредит №7124508 від 11.03.2023 у сумі 57 862,50 грн., з яких 15 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 42 862,50 грн. – відсотки за користування кредитом.
У решті позовних вимог слід відмовити.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом задоволено позовні вимоги у сумі 57 862,50 грн., що становить 98% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2 373,95 грн. 
При цьому суд вважає за можливе зменшити розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, ураховуючи, що указана справа є малозначною, типовою.
А тому належним розміром витрат на правничу допомогу є 3 000,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, заборгованість за Договором про споживчий кредит №7124508 від 11.03.2023 у сумі 57 862,50 грн., судовий збір у сумі 2 373,95 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ««Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місце знаходження за адресою: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, ЄДРПОУ 35234236.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Черкаському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:         О.С. Стеценко