707/1817/25 
2/707/56/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Тептюка Є.П.
за участю секретаря Заруби Н.М.
представника позивача Онішкевич М.М.
представник відповідача Манзар Т.В. 
представник відповідача Глушко Н.В. 
представник третьої особи Рудик Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору; приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інна Петрівна про визнання недійсним договір дарування, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:
Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулось до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування.
Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 07.07.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що діє від імені ОСОБА_2 , було укладено договір дарування на користь доньки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інною Петрівною за реєстровим № 527, предметом якого виступає нерухоме майно, а саме: - частина земельної ділянки за кадастровим номером № 7124982500:01:003:0120, площею 0,14 га, за адресою: АДРЕСА_1 ; - частини житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 278,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що вищевказаний договір підлягає до визнання недійсним.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 4/1006441 від 20.12.2021 року та договором на обслуговування банківських послуг № 661408/1006441 від 02.03.2020 року, з метою досудового врегулювання спору АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» направив на адресу ОСОБА_1 вимоги щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за кредитними договорами:
- від 21.02.2023 року за вих. № 10451/1256 у зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору № 1;
- від 02.03.2023 року за вих. № 10451/1564 у зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору № 2.
У подальшому Банк звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом від 06.11.2023 року за вих. № 10451/4871 про стягнення заборгованості.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 23.05.2024 року в справі № 707/195/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 4/1006441 від 20.12.2021 року у розмірі 696831 грн 14 коп. та за кредитним договором № 661408/1006441 від 02.03.2020 року у розмірі 47482 грн 67 коп. та стягнуто суму сплаченого судового збору в розмірі 11164 грн 71 коп.
Станом на сьогоднішній день тривають виконавчі провадження № 76035812 (стягнення кредитної заборгованості) та № 76036797 (стягнення судового збору) на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23.05.2024 в справі № 707/195/24, однак жодних коштів у рахунок погашення боргу за вищевказаними кредитними договорами з червня 2023 року не надходило.
З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 відчужив належне йому нерухоме майно після отримання вимог від Банку про дострокове стягнення заборгованості, які він не мав наміру виконувати. Такі дії чітко свідчать про намір позичальника унеможливити звернення стягнення на майно.
Банк дізнався про існування оспорюваного правочину на стадії виконавчого провадження від приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича, якій на відповідну заяву Банку здійснив детальну перевірку майнового стану ОСОБА_1 , а документальне підтвердження наявності такого правочину було отримано 15.04.2025 року - шляхом отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Стислий виклад відзиву:
Відповідач повністю заперечує проти задоволення позову, вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними виходячи з наступного.
Договір дарування частки земельної ділянки та житлового будинку був укладений 07.07.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , яка діє від імені малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент укладення даного договору відповідач ОСОБА_1 не був боржником у жодному виконавчому провадженні, у суді не перебувала жодна справа про стягнення заборгованості із відповідача ОСОБА_1 та були відсутні ухвали про відкриття будь-якої справи за позовом будь-якого кредитора.
Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 лише 25 січня 2024 року, а не 06.11.2023 року, як зазначає позивач у позові, що підтверджується ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 26 січня 2024 року про відкриття провадження у цивільній справі № 707/195/24 за позовом АТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області по справі № 707/195/24 було прийнято 23 травня 2024 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена приватним виконавцем 12.09.2024 року. З моменту відкриття провадження по справі судом та до моменту відкриття виконавчого провадження відповідач ОСОБА_1 не відчужував жодного майна, крім того останній є платоспроможним та може погашати заборгованість за рахунок рухомого майна – автомобіля, заробітної плати, адже працює в ТОВ «АСО-СМАРАГД » на посаді директора та пенсії являється інвалідом ІІ групи та отримує пенсію.
Крім того, приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 05.03.2025 року. Отже, в даному випадку Договір дарування від 07.07.2023 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що діє від імені ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інною Петрівною, який зареєстрований за № 527, предметом якого виступає нерухоме майно, а саме: 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки кадастровий номер № 7124982500:01:003:0120, площею 0,14 га та 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 278,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 не є фраудаторним правочином в силу вимог чинного законодавства, адже вчинений за 6 місяців до звернення позивача з позовом до суду, тому відсутні ознаки притаманні фраудаторному правочину такі як недобросовісність, вчинення дій з наміром завдати шкоди іншій особі , введення в оману іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників, свідомий намір невиконання зобов`язань договору, приховування справжніх намірів учасників правочину. 
Відповідач ОСОБА_1 як батько здійснив подарунок своїй неповнолітній доньці на підставі вище зазначеного договору дарування, не маючи умислу діяти недобросовісно по відношенню до позивача, адже на момент укладення договору відповідач не був боржником, не мав відкритих справ у суді, а також виконавчих проваджень.
Стислий зміст відповіді на відзив:
Позивач заперечує проти відзиву виходячи з наступних підстав. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 4/1006441 від 20.12.2021 року та договором на обслуговування банківських послуг № 661408/1006441 від 02.03.2020 року, з метою досудового врегулювання спору АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» направив на адресу ОСОБА_1 вимоги щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за вищевказаними Кредитними договорами. Згодом, Банк звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом від 06.11.2023 року за вих. № 10451/4871 про стягнення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами.
Отже, ОСОБА_1 відчужив належне йому нерухоме майно після отримання вимог від банку про дострокове стягнення заборгованості, які він не мав наміру виконувати, тобто після того, як його кредитні зобов`язання вважалися простроченими та їх належне виконання не відбулося. Такі дії чітко свідчать про намір позичальника унеможливити звернення стягнення на майно.
Таким чином, Договір дарування, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед банком, а отже має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набувати ознак фраудаторного правочину.
Окремо акцентують увагу на тому, що не дивлячись на твердження представника відповідача у відзиві на позов про те, що «...відповідач ОСОБА_1 є платоспроможним та може погашати заборгованість за рахунок рухомого майна - автомобіля, заробітної плати, адже працює в ТОВ «АСО-СМАРАГД» на посаді директора та пенсії являється інвалідом ІІ групи та отримує пенсію», наголошуємо, що ОСОБА_1 з червня 2023 року незробив жодного платежу для погашення заборгованостей за кредитними договорами. У зв`язку з цим, Позивач намагається захистити свої законні інтереси щодо виконання Відповідачем зобов`язань із погашення заборгованостей за Кредитним договором № 1 та Кредитним договором № 2 шляхом примусового виконання рішення суду, зокрема, завдяки зверненню стягнення на нерухоме майно Відповідача, яке він відчужив після отримання вимог від Банку про дострокове стягнення заборгованості, які він не мав намірувиконувати.
Стислий зміст заперечення на відповідь на відзив:
Відповідач ОСОБА_1 повністю заперечує проти викладених міркувань позивача у відповіді на відзив та підтримує свою позицію викладену у відповіді на відзив. Додатково повідомляє, що крім того, позивачем не доведено також вчинення неправомірних дій відповідача, а саме того, що на день укладення договору дарування від 07.07.2023 року було судове рішення або розпочато судове провадження про стягнення заборгованості, того, що відповідач ОСОБА_1 не є платоспроможним чи не був таким на час зобов`язання про повернення боргу та його майновий стан унеможливлював чи унеможливлює виконання зобов`язання по рішенню суду на цей час. Звертаю увагу суду, що у відповідача є майно, на яке здійснюється стягнення в рахунок погашення заборгованості, а саме реалізовується автомобіль та здійснюється стягнення із заробітної плати та пенсії.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог обґрунтовуючи це тим, що представник позивача не довів обставин, необхідних для визнання оспорюваного договору недійсним з підстав фраудаторності, крім того відповідач здійснює погашення заборгованості в силу своїх можливостей, не відмовляється від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до рішення суду. Також просила врахувати суд ті обставини, що відповідач являється інвалідом ІІ групи, а тому звільняється від стягнення судового збору.
Представник малолітньої дитини ОСОБА_4 просила відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.
Представник третьої особи покладалась на розсуд суду щодо задоволення позовних вимог та просила врахувати суд права дитини.
Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:
22.05.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
22.05.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області задоволено заяву позивача про забезпечення позову.
29.05.2025 року від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази
17.07.2025 року від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи.
28.07.2025 року надійшла заява від представника позивача про розгляд судового засідання призначеного на 29.07.2025 року без їх участі.
11.08.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
13.08.2025 року надійшла заява від представника відповідача про залучення третьої особи в справі.
13.08.2025 року надійшла заява від представника позивача про відкладення підготовчого судового засідання.
15.08.2025 року від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. надійшла заява про розгляд судового засідання призначеного на 29.08.2025 року без її участі.
27.08.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
27.08.2025 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.
29.08.2025 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд підготовчого судового засідання без їх участі, просили задовольнити клопотання про залучення третьої особи.
29.08.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області заяву представника відповідача задоволено та залучено у справі третю особу.
08.10.2025 року надійшла заява від представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
15.10.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області закрито підготовче судове засіданні та справу призначено до судового розгляду.
14.11.2025 року від представника відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання.
14.11.2025 року та 17.11.2025 року надійшла заява від представника відповідача про долучення доказів.
22.12.2025 року надійшла заява від представника відповідача про відкладення судового засідання.
15.08.2025 року від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. надійшла заява про розгляд судового засідання призначеного на 26.01.2026 року без її участі.
23.01.2026 року надійшла заява від представника відповідача про долучення доказів.
15.08.2025 року від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П. надійшла заява про розгляд судового засідання призначеного на 26.02.2026 року без її участі.
26.02.2026 року надійшла заява від представника відповідача про долучення доказів.
23.03.2026 року надійшла заява від представника відповідача про долучення доказів.
23.03.2026 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення.
Встановлені судом обставини:
На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне.
21.02.2023 року на адресу боржника позивачем будо надіслано вимогу № 10451/1256 щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором № 4/1006441 від 20.12.2021 року.
05.04.2023 року рекомендоване повідомлення повернулось із зазначенням: «повернуто за закінченням терміну зберігання.
02.03.2023 року на адресу боржника позивачем будо надіслано вимогу № 10451/1564 щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором № 661408/1006441 від 02.03.2020 року.
05.04.2023 року рекомендоване повідомлення повернулось із зазначенням: «повернуто за закінченням терміну зберігання.
На підставі договору дарування № 527 від 07.07.2023 року ОСОБА_1 передав безоплатно у власність належні йому, а ОСОБА_2 , прийняла у дар частина земельної ділянки за кадастровим номером № 7124982500:01:003:0120, площею 0,14 га, за адресою: АДРЕСА_1 ; - частини житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 278,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно даних Автоматизованої системи документообігу Черкаського районного суду Черкаської області, 25.01.2024 року до суду надійшла позовна заява Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, хоча вихідний номерпозовної заяви№ 10451/4871 від 06.11.2023 року. 
26.01.2024 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
23.05.2024 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області позовні вимоги Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк`задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитними договором №4/1006441 від 20.12.2021 у розмірі 696 831,14 грн та за кредитним договором 661408/1006441 від 02.03.2020 року у розмірі 47 482,67 грн, в загальному розмірі 744 313,71 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 164,71 грн.
12.09.2024 року згідно постанови приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. відкрито виконавче провадження № 76035812 на підставі виконавчого листа № 707/195/24 виданого 13.08.2024 року щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитними договором №4/1006441 від 20.12.2021 у розмірі 696 831,14 грн та за кредитним договором 661408/1006441 від 02.03.2020 року у розмірі 47 482,67 грн, в загальному розмірі 744 313,71 грн.
12.09.2024 року згідно постанови приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. відкрито виконавче провадження № 76036797 на підставі виконавчого листа № 707/195/24 виданого 13.08.2024 року щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 11 164,71 грн.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рестру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 422849553 від 15.04.2025 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. 16.09.2024 року накладено арешт на майно ОСОБА_1 та 25.03.2025 року державним виконавцем Тараненко І.М. накладено арешт на майно ОСОБА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рестру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 422839631 від 15.04.2025 року зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером № 7124982500:01:003:0120, площею 0,14 га та житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 278,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що перебували у власності ОСОБА_1 , 07.07.2023 року на підставі договору дарування № 527 речове право ОСОБА_1 припинено.
ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з квітня 2023 року.
ОСОБА_4 відповідно до наданої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будь якого нерухомого майна у власності немає.
ОСОБА_1 є інвалідом 2-ої групи інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 23.04.2013 року. Згідно виписки по картці періодом з 23.05.2024 року по 23.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 отримує виплати із Пенсійного фонду, а саме пенсію в розмірі з 2 980,00 по 3 323,00 грн. щомісячно.
Відповідно до довідки № 0000-000001 від 29.07.2025 року ОСОБА_1 працює в ТОВ «АСО-СМАРАГД» з 04.10.2023 року на посаді директора та його дохід за період з 01.07.2024 року по 30.06.2025 року склав 97 200,00 грн.
Згідно постанови виконавчого провадження № 76035812 від 05.03.2025 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. звернуто стягнення заборгованості на доходи боржника ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 є власником транспортного засобу RENAULTDUSTER, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного НОМЕР_2 від 04.03.2020 року.
22.08.2025 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. замовлено оцінку, а ОСОБА_6 на підставі висновку проведено оцінку транспортного засобу RENAULTDUSTER та визначено його ринкову вартість в розмірі 521 360,00 грн.
24.10.2025 року проведені електронні торги на яких було реалізовано легковий автомобіль RENAULTDUSTER боржника ОСОБА_1 в розмірі 555 248,40 грн ОСОБА_7 , дата сплати 23.10.2025 року.
Згідно листа № 82948 від 12.11.2025 року приватний виконавець Недоступ Д.М. повідомляє, що станом на 12.11.2025 року залишок заборгованості ОСОБА_1 складає 597 949,13 грн, з яких: 543 458,76 – сума заборгованості, 54 345,87 грн – основна винагорода приватного виконавця, 144,50 грн – витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.
Із звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «АСО-СМАРАГД» вбачається здійснення відрахувань із заробітної плати відповідача на погашення заборгованості.
Також відповідачем долучено копію квитанції від 25.02.2026 року та від 20.03.2026 року з якої вбачається сплата в загальному розмірі 8 000,00 грн на рахунок приватного виконавця Недоступа Д.М. з метою оплати заборгованості.
Згідно відповіді на адвокатський запит № 30423 від 09.03.2026 року приватний виконавець Недоступ Д.М. повідомляє, що станом на 09.03.2026 року залишок заборгованості складає 588 651,53 грн, з яких 535 137,76 грн залишок несплаченої заборгованості на користь стягувача, 53 513,77 залишок не сплаченої основної винагороди приватного виконавця. 
Однак згідно додаткових пояснень позивача, станом на 23.03.2026 року сума заборгованості відповідача складає: за кредитним договором № 4/1006441 від 20.12.2021 року у розмірі 801 805,44 грн та за договором на обслуговування банківських послуг № 661408/1006441 від 02.03.2020 року у розмірі 71 745,01 грн.
Норми права, що підлягають застосуванню:
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Таким чином, цивільно-правовий договір (в тому числі і договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних правовідносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, що набрало законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно зі статтею 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.
Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.
Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. Зокрема, необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторони не вчинили будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.
У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, зокрема сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.
Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.
Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в українському законодавстві регулюються тільки в певних сферах. Зокрема: у банкрутстві (стаття 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»); у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України «Про виконавче провадження»).
Окрім цього Верховний Суд України здійснив розширювальне тлумачення статті 234 ЦК і кваліфікував договір, укладений з метою уникнути виконання грошового зобов`язання, як фіктивний (постанови Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 у справі № 6-1873цс16, від 23 серпня 2017 року у справі № 306/2952/14-ц, від 9 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц).
Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.
Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. Зокрема, необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторони не вчинили будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.
У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, зокрема сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.
Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.
Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 зробила правовий висновок у розділі «Загальні положення щодо визнання правочину недійсним і способів захисту» (пункти 42-56), зазначивши, що вимоги особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України) та застосування реституції, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.
Відповідно до ч.4 ст. 177 СК України, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.
Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:
Судом встановлено, що 07.07.2023 року було укладено договір дарування № 527 згідно якого ОСОБА_1 передав безоплатно у власність належні йому, а ОСОБА_2 , прийняла у дар частина земельної ділянки за кадастровим номером № 7124982500:01:003:0120, площею 0,14 га, за адресою: АДРЕСА_1 ; - частини житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 278,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . 
Даних, що на момент укладення оскаржуваного договору дарування, були наявні арешти, заборони, відкриті виконавчі провадження щодо даної земельної ділянки та житлового будинку, матеріали справи не містять.
Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» звернулося з позовом до суду 25.01.2024 року та відповідно 23.05.2024 року було винесено рішення, яким позовні вимоги було задоволено.
Оскільки, вказане рішення набрало законної сили 25.04.2024 року, то суд звертає увагу, що договір дарування від 07.07.2023 року вже був дійсним близько 9 місяців. Крім того, суд зауважує, що договір дарування був укладений за п`ять місяців до звернення Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» з позовними вимогами до ОСОБА_1 .
Щодо вимог про дострокового виконання боргових зобов`язань, які як зазначає позивач були надіслані ОСОБА_1 21.02.2023 року та 02.03.2023 року, тобто до укладеного договору дарування, суд зауважує наступне, позивач не долучає належних доказів їх направлення відповідачеві, так з наданих копій рекомендованих повідомлень вбачається, що АТ «Креді Агріколь Банк» направляло листи ОСОБА_1 , які були повернути за закінченням терміну зберігання, проте опис вкладення не долучений, а тому підстави вважати, що саме вказані вимоги знаходилися у даних листах відсутні.
12.09.2024 року приватним виконавцем Недоступом Д.М. відкрито виконавчі провадження та 16.09.2024 року рішенням державного виконавця було накладено арешти на майно боржника ОСОБА_1 .
Із долучених доказів вбачається, що у відповідача є майно, на яке здійснюється стягнення в рахунок погашення заборгованості, а саме було реалізовано автомобіль та на наданий час здійснюється стягнення із заробітної плати та пенсії, тобто відповідач сплачує заборгованість.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23.05.2024 року з ОСОБА_1 на користь позивача було стягнуто заборгованість у розмірі 744 313,71 грн, з якої тіло кредиту становило 507280,20 грн. решта відсотки, прострочені відсотки і комісії. Разом з тим відповідно до повідомлення приватного виконавця Недоступа Д.М., станом на 09.03.2026 року залишок заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем у виконавчому провадженні складає 535 137,76 грн. Тобто за вказаний період ОСОБА_1 погасив понад двісті тисяч заборгованості перед банком, фактично сплатив всі нараховані відсотки та комісії і на даний час продовжує сплачувати кошти.
Таким чином, судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів перевірено дотримання вимог закону та встановлено, що зміст та форма договору дарування відповідав зазначеним вимогам цивільного законодавства, на момент укладення договору відповідач не був боржником, не мав відкритих справ у суді, а також виконавчих проваджень, банк звернувся із позовом до суду, лише через 6 місяців після укладення даного договору, в ході виконавчого провадження був реалізований автомобіль належний відповідачу, арешт на який був накладений в ході виконавчого провадження, відповідач ОСОБА_1 на даний час сплачує заборгованість, від виконання рішення суду не ухиляється, має постійне місце роботи, відрахування здійснюються як із його заробітної плати, так із його пенсії.
Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з квітня 2023 року, тобто за рік до стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, отже навіть якщо спірна частина будинку, була б у власності ОСОБА_1 , державному виконавцю необхідно було б, на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, отримання державним чи приватним виконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування на реалізацію житлової нерухомості є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_2 іншого житла не має, мати неповнолітньої - ОСОБА_4 , відповідно до наданої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будь якого нерухомого майна, в тому числі житла у власності немає.
Відповідно до ч.4 ст. 177 СК України, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.
В даному випадку, враховуючи відсутність іншого житла, як у неповнолітньої ОСОБА_2 так і у її матері ОСОБА_4 , суд вважає сумнівним отримання приватним виконавцем згоди від органу опіки та піклування на продажчастини будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на момент винесення рішення суду була зареєстрована неповнолітня ОСОБА_2 і яке є фактично її єдиним житлом.
Вказані встановлені судом фактичні обставини справи, не дають суду можливість безспірно встановити та прийти до висновку, що спірний договір дарування, був вчинений ОСОБА_1 на шкоду кредитору з метою ухилення від сплати боргу або зменшення обсягу майна боржника, а тому, суд вважає, що підстави для визнання його недійсним відсутні.
Судові витрати:
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати необхідно залишити за позивачем.
Щодо вимоги представника відповідача про стягнення із позивача судових витрат, що складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн, то суд не бере до уваги, оскільки у відзиві зазначено, що такі докази будуть подані позивачкою до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,76,141,247,258,259,263-265,268,273,280-284,289,354ЦПК України, ст.ст.526,527,530, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору; приватний нотаріус Черкаського районного нотаріального округу Віріч Інна Петрівна про визнання недійсним договір дарування – відмовити повністю.
Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 03.04.2026 року.

Суддя:  Є.  П.  Тептюк