Єдиний унікальний номер 599/457/26
Номер провадження 2/599/351/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" квітня 2026 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г. за участю секретаря судового засідання Грицай О. П., розглянувши в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
виклад позицій позивача: позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити, так як нотаріус не видав їй свідоцтво про право на спадщину, тому змушена звернутися для захисту своїх прав в суд. 
Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позиція сторін та їх представників в судовому засіданні. Судовий розгляд. 
Ухвалою судді від 30 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 15 квітня 2026 року. 
Позивач подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення.
Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. 
Ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Досліджені докази. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Зборівської міської ради Тернопільського району Тернопільської області визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 11 вересня 2025 року Зборівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 186. 
Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 ; та право на закінчення приватизації земельних ділянок переданих у приватну власність ОСОБА_2 , згідно рішення двадцять першого скликання дванадцятої сесії Кальненської сільської ради народних депутатів Зборівського району Тернопільської області від 03 квітня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам сіл Кальне та Жабиня», на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92, рішення двадцять другого скликання п`ятої сесії Кальненської сільської ради народних депутатів Зборівського району Тернопільської області від 29 листопада 1995 року «Про виділення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства громадянам села Кальне згідно поданих заяв» на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992року № 15-92 та рішення двадцять другого скликання десятої сесії Кальненської сільської ради Зборівського району Тернопільської області від 17 листопада 1997року «Про виділення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства громадянам» на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992року № 15-92
ОСОБА_2 13 листопада 2020 року склала заповіт, посвідчений старостою сіл Кальне та Жабиня Зборівської міської ради Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за номером 6-40, згідно умов якого, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Кальне заповіла позивачу – ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину.
Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду.
Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.
Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлена можливості розпорядитися спадковим майном, що належало спадкодавцю.
Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), інші особи не претендують на спадок, а також, що визнання права власності за позивачем на спадкове майно не порушує прав та інтересів інших осіб. Крім цього, враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 328, 1223, 1225, 1268 Цивільного кодексу України,
УХВАЛИВ:
позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 ; та право на закінчення приватизації земельних ділянок переданих у приватну власність ОСОБА_2 , згідно рішення двадцять першого скликання дванадцятої сесії Кальненської сільської ради народних депутатів Зборівського району Тернопільської області від 03 квітня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам сіл Кальне та Жабиня», на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992року № 15-92, рішення двадцять другого скликання п`ятої сесії Кальненської сільської ради народних депутатів Зборівського району Тернопільської області від 29 листопада 1995 року «Про виділення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства громадянам села Кальне згідно поданих заяв» на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 та рішення двадцять другого скликання десятої сесії Кальненської сільської ради Зборівського району Тернопільської області від 17 листопада 1997року «Про виділення земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства громадянам» на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992року № 15-92, після смерті ОСОБА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 22 квітня 2026 року.

Суддя Зборівського 
районного суду В.Г. Чорна