Справа № 558/93/26 
номер провадження 1-кп/558/57/26 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року селище Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:
одноособово суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 27.03.2026 року у кримінальному провадженні № 12026181160000006 від 07.01.2026 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, вільно володіючої українською мовою, освіта професійно-технічна, непрацююча, незаміжня, згідно ст.89 Криміінального кодексу України раніше не судима, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України, 

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3   07.01.2026 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, яким вона фактично користується, що розташоване в АДРЕСА_2 , всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, у томі числі конопель для медичних цілей, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 №589, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою забезпечення можливості вжити наркотичні засоби, умисно, безоплатно надала наркозалежному  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одну із кімнат вказаного будинку для вживання наркотичних засобів – метадону.
В подальшому, в цей же час, ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні кухні вказаного житлового будинку, шляхом внутрішньої ін`єкції вжив наркотичний засіб – метадон. Після цього, ОСОБА_7 використовуючи саморобний пристрій для куріння, виготовлений із пляшки та фольги, вжила із ОСОБА_6 шляхом вдихання, наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-26/550-НЗПРАП від 15.01.2026 представлена на експертизу в фрагменті фольгового паперу речовина рослинного походження зелено-чорного кольору є наркотичний засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою 0,0083 г. (в перерахунку на висушену речовину).
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 в літку 2025 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у достовірно не встановленому місці, незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс.
В подальшому, ОСОБА_3 маючи єдиний умисел, перенесла зазначений наркотичний засіб при собі до місця свого проживання, що в АДРЕСА_2 , де умисно незаконно зберігала до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.
Так, 07.01.2026 працівниками відділення поліції № 1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області у ОСОБА_3 було виявлено поліетиленовий пакет з сухою речовиною, яка згідно висновку експерта є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабісом, масою 7.802 г. Даний поліетиленовий пакет з канабісом, під час огляду місця події в період часу з 13 год. 35 хв. 07.01.2025 по 14 год. 15 хв. 07.01.2026 було вилучено.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
27.03.2026 року на стадії підготовчого судового засідання даної кримінальної справи публічний обвинувач начальник Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачена у кримінальному провадженні № 12026181160000006 від 07.01.2026 року ОСОБА_3 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України в селищі Млинів Дубенського району Рівненської області уклали угоду про визнання винуватості (а.с.37 т.1).
Під час укладення вищевказаної угоди про визнання винуватості від 27.03.2026 року, захист прав та інтересів обвинуваченої ОСОБА_3 на законних підставах здійснював захисник адвокат ОСОБА_5 (а.с. 37 т.1).
Відповідно до змісту укладеної угоди, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.1 ст.309 КК України. Потерпілі у данному кримінальному провадженні відсутні (а.с.37 т.1). 
Істотними обставинами для укладення даної угоди є повне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень; характер та тяжкість висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, яке характеризується вчиненням нетяжкого злочину та кримінального проступку; наявність суспільного інтересу у забезпеченні швидкого судового провадження; наявність суспільного інтересу у запобіганні більшої кількості кримінальних правопорушень та інших більш тяжких кримінальних правопорушень шляхом застосування механізму загальної та спеціальної превенції. 
Згідно угоди обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнає винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 309 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень, що викладені у обвинувальному акті. (а.с.37 т.1).
Сторонами погоджена кваліфікація інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 309 КК України, яка не підлягає подальшому оспорюванню(а.с.37 т. 1).
Сторони погоджуються, що обставинами, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 309 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні(а.с.37 т.1).
Сторони в угоді погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 309 КК України наступне покарання: за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання(а.с.37).
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити узгоджене в угоді покарання. Також, прокурор просить вирішити питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження та долю речових доказів, у відповідності до норм кримінального процесуального кодексу України. 
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні також просила укладену з прокурором угоду про визнання винуватості від 27.03.2026 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 309 КК України. ОСОБА_8 підтвердила, що угоду нею укладено добровільно та без будь-яких обставин, які б примусили її до укладення.
Захисник прав та інтересів обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 також просить укладену обвинуваченою з прокурором угоду про визнання винуватості від 27.03.2026 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне розуміння ним процесуальних прав, з`ясувавши добровільність дій ОСОБА_3 та відсутності будь-яких обставин, які б примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, дослідивши характер висунутого щодо ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Так, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України, згідно ст.12 КК України, відноситься  до категорії нетяжких злочинів, за ч.1 ст. 309 КК України - до кримінальних проступків. 
ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним та суспільним інтересам, фізичним особам шкода не спричинена, в даному кримінальному провадженні не беруть участі потерпілі. 
Угода про визнання винуватості за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згода обвинуваченої на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинуваченої в разі її невиконання .
Обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди. 
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд вважає, що правова кваліфікація кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченою ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 309 КК України є юридично вірною, а визнання нею винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні. 
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта
Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування, які потребують вирішення судом при винесенні вироку, відсутні.
Питання щодо речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до норм ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 66, 67, 309, 317 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, - 

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.03.2026 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості від 27.03.2026 року визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості від 27.03.2026 року визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1(один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченій ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
На підставі ст.75, ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, 
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 11 588 (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 20 копійок. 
Речові докази по справі, а саме пластикову пляшку, яка ззовні схожа на пристрій для куріння, на горловині якої закріплена фольга; фольгу із залишками речовини рослинного походження, які мають сліди спалювання; подрібнену речивину рослинного походження, яку загорнуто в аркуш білого паперу, два використаних порожніх медичних шприців, із залишками невідомого походження;пластинку із використаними порожніми скляними ампулами`Димедролу» в кількості 4 (чотирьох) штук; подрібнену речовину рослинного походження разом із першочерговою упаковкою та паперовий згорток; фольгу із залишками речовини рослинного походження, яку поміщено в пробірку» дві віали з розчином, знищити.
Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України,то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. 
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_9