КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
Справа №133/612/25

01.04.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Гуменюка О.О., за участю секретаря судових засідань Корбут Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , до Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, ЄДРПОУ – 04328418, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 3,13 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСПП "Дружба" с. Миколаївка Хмільницького району Вінницької області, право на яку мала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_2 склала на її ім`я заповіт, посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради за реєстром №20, яким усе своє майно, де б воно не було із чого не складалося, та все що буде належати їй на день смерті, заповіла їй. Позивач вказує, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, однак на підставі ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), визнається такою, що спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців від дня відкриття спадщини, що підтверджується відповідною довідкою сільської ради. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 3,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСПП «Дружба» с. Миколаївка Хмільницького (Козятинського) району Вінницької області. На даний час позивач вирішила належним чином оформити спадщину, однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно відсутній. Вирішення питання про успадкування нею земельної частки (паю) можливе лише в судовому порядку.
Ухвалою суду від 15.10.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 03.02.2026 закрито підготовче провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Медик Л.О. у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити без їх участі, позов підтримала, просила його задовольнити. У судовому засіданні від 25.02.2025 позивач суду пояснила, що вона Вінничанка. Коли вона з чоловіком приїжджали в село гостювати до сусідки ОСОБА_3 , то познайомилася із померлою ОСОБА_2 . Це було у 1995 році. Вони вирішили допомагати спадкодавиці та почали проживати з нею. Після смерті ОСОБА_2 і до нинішнього часу вона з чоловіком проживає у будинку спадкодавця. ОСОБА_2 сама повідомила їй про те, що на її ім`я залишила заповіт. Дізналася про нього у 1997 році. Також, крім земельної частки (паю), після смерті ОСОБА_2 залишився глиняний будинок і земельна ділянка площею приблизно 60 соток, які не оформлені. 
У судове засідання представник Самгородоцької сільської ради Лановик С. не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. У судовому засіданні від 25.02.2025 представник відповідача суду пояснив, що про родичів спадкодавця ОСОБА_2 йому нічого не відомо. Проживає в с. Миколаївка з 2021 року.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що є старостою Миколаївського старостинського округу з 2019 року. Проживає в с. Миколаївка. У 2018-2019 р.р. працював секретарем Миколаївської сільської ради. Станом на 03.06.2002 працював вчителем або заступником директора Флоріанівської сільської ради. Зазначає, що позивач постійно проживала з померлою до її смерті, обробляла земельну ділянку та господарювала. Крім того, позивач отримувала зерно за пай від КСП до 2019 року, однак зі зміною власників, оплата припинилася. Йому про це відомо від працівника КСП. Про родичів померлої йому нічого не відомо. 
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що визнання позову представником відповідача Самгородоцької сільської ради суперечить закону, а тому у прийнятті визнання відповідачем позову слід відмовити, а також у задоволені позову слід відмовити з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 03.06.2002 Миколаївською сільською радою Козятинського району Вінницької області.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою станом на 03.06.2002 на реєстраційному обліку інші особи не перебували, що підтверджується довідкою Самгородоцької сільської ради №227 від 18.10.2024. 
Відповідно до копії довідки №227 від 18.10.2024 за ОСОБА_2 дійсно рахується земельна ділянка (пай) розміром 3,13 га умовних кадастрових гектів згідно серифікату. Земельна ділянка №179 розташована на території Миколаївського старостинського округу Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області.
В копії довідки №226 від 18.10.2024 вказано, що позивач вступила у спадщину після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та розпорядилася майном померлої в 6-ти місячний строк.
Щодо вказаного доказу суд зазначає наступне. Вказана довіка підписана від імені стрости с. Миколаївка ОСОБА_4 . Під час допиту як свідрк у судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив суд про те, що станом на 03.06.2002, тобто на день смерті спадкодавця, він працював у школі с. Флоріанівка та не працював в органі місцевого самоврядуваня. У зв`язку з цим суд критично ставиться до змісту вказаної довідки, в якій констатується, що позивач прийняла спадщину, яка підписана від імені свідка, оскільки свідок на час сметрі не працював в органі місцевого самоврядування, а працював в іншому населеному пункті, що викликає в суду обгрунтовані сумніви у достовірності та об`єктивності відомостей викладених у вказаному документі. Крім того, вказані обставнини не підтвердженні жодними іншими доказами, у зв`язку з чим суд вважає вказаний документ недостатнім доказом обставин, які в ньому викладенні.
ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 28.01.1997 сектератем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Козятинського району Вінницької області і зареєстрований в реєстрі за №20, відповідно до умов якого спадкодавець заповіла ОСОБА_1 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на момент смерті і на що вона матиме право за законом, що підтверджується копією дублікату заповіту. 
13.12.2024 державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю в спадкоємця правовстановлюючого документу, що посвідчує право на земельну частку (пай), яким є сертифікат.
Відповідно до повідомлення №33 від 18.12.2024, наданого заступником начальника управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин на запит адвоката Медик Л.О., згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видавалися Козятинською районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству (кооперативу, товариству) Миколаївської сільської ради та Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видавалися Козятинською районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству (кооперативу, товариству) Миколаївської сільської ради відомості щодо видачі сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 в місцевому фонді документації із землеустрою Відділу №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - Відділ №7) відсутні. Згідно з наявними в архіві Відділу №7 матеріалами, який формує Державний фонд документації із землеустрою та оцінки земель, відомості про наявність та видачу запитуваного державного акта на право власності на земельну ділянку в місцевому фонді документації із землеустрою відсутні.
Згідно з розпорядженням про затвердження технічної документації по передачі земельних ділянок (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку, та додатку №2 до даного розпорядження ОСОБА_2 ввійшла до списку померлих громадян, яким не видавались державні акти на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату, номер її паю 179, площа якого 3,1417 га.
На виконання ухвали суду від 15.10.2025 завідувачем Козятинської нотаріальної контори надано копію спадкової справи №190/2024 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з матеріалів якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини за заповітом 05.11.2024 подано ОСОБА_1 .
Разом з тим, з матеріалів спадкової справи №190/2024, зокрема, з копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), вбачається, що за заповідачем ОСОБА_2 посвідчено заповіт від 28.01.1997, номер у спадковому реєстрі 39485269, номер у реєстрі нотаріальних дій 20, стан: чинний, місце посвідчення: Козятинська державна нотаріальна контора. Також копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №79017606 від 05.11.2024 підтверджено реєстрацію спадкової справи, номер у спадковому реєстрі 73237675, номер у нотаріуса 190/2024, дата заведення 05.11.2024, спадкодавець ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстратор Козятинська державна нотаріальна контора. Як вбачається із копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79017553 від 05.11.2024 за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня.
На виконання ухвали суду від 03.02.2026 старостою Миколаївського старостинського округу Самгородоцької сільської ради надано перші примірники нотаріально-засвідчених заповітів за період з 09.01.1997 по 17.11.1997 та журнал реєстрації нотаріальних дій Миколаївської сільської ради Козятинського району Вінницької області за період з 09.01.1997 по 21.12.2000.
Оглядом обсягу заповітів, посвідчених Миколаївською сільською радою Козятинського району Вінницької області за період з 09.01.1997 по 17.11.1997, встановлено наявність оригіналу заповіту, посвідченого секретарем виконкому Миколаївської сільської ради Штольц О.В., зі змісту якого вбачається, що 28.01.1997 ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно, що належало їй на день смерті по закону, заповіла ОСОБА_1 . 
Оглядом журналу реєстрації нотаріальних дій Миколаївської сільської ради Козятинського району Вінницької області за період з 09.01.1997 по 21.12.2000, судом встановлено реєстрацію заповіту ОСОБА_2 28.01.1997 за реєстровим №20. 
Разом з тим судом встановлено, що в книзі перших примірників заповітів по Миколаївській сільській раді Козятинського району Вінницької області наявні наступні оригінали заповітів: 
- заповіт від 28.01.1997, згідно якого спадкодавцем вказано ОСОБА_5 , яка заповіла своє майно своїй дочці ОСОБА_2 (прізвище, імя та по батькові повністю співпадає з відомостями спадкодавця у вказаній цивільній справі);
- заповіт від 09.02.1997, згідно якого спадкодавцем вказано теж ОСОБА_5 , яка заповіла своє майно для дочки ОСОБА_6 та внуку ОСОБА_7 .
З вказаних документів в суда виникають обгрунтовані висновки про те, що станом на 28.01.1997 та 09.02.1997 у спадкодавця у цій справі - ОСОБА_2 була мати ОСОБА_5 та в якої була щз одна дочка ОСОБА_6 та внук ОСОБА_7 .
Вказана обставина спростовує пояснення позивача та свідка у цій справі про те, що у спадкодавця ОСОБА_2 не було інших родичів, та викликає у суда у зв`язку з цим обгрунтовані сумніви у достовірності пояснень позивача та свідка ОСОБА_4 . 
Крім того, суду позивачем та його предстаником не надано жодних належних та допустимих доказів про наяявність у спадкодавця родичів та ступення їх родиного зв`язку з спадкодавцем та достоваірних відомостей про їх місце проживання станом на 03.06.2002.
Крім того, суду не надано жодних доказів про родинні зв`язки між спадкодавцем у цій справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відомостей про їх місце проживання станом на 03.06.2002.
Відсутність у суду жодних відомостей про вказаних осіб не дає можливості суду вирішити питання про можливість їх залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, а також позбавляє суд можливості з достаньою мірою визначити, чи може рішення у вказаній справі вплинути на їх права та обов`язки, а також чи є вони належними відповідачами у цій справі. 
Розгляд справи призначався на 01.04.2026, однак учасники до суду не з`явились. Від предстаника позивача 01.04.2026 надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі. Неявка позивача та його предстаника в судове засідання позбавило суд можливості вжити заходів для з`ясування в них відомостей про ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
За приписами ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі №145/797/15-ц вказала, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому правовідносини з приводу спадкування її майна регулюються нормами ЦК УРСР.
Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
Статтею 548 ЦК УРСР визначалося, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Згідно зі ст.ст.549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.
Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.
Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі №305/235/17 та від 03.03.2021 року у справі №747/467/18.
Крім того, як роз`яснено у п.9 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК УРСР.
Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, вказала, що будучи спадкоємцем за заповітом, здійснила фактичні дії щодо вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР 1963 року.
Як встановлено судом ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач звернулася до суду із позовом 21.02.2025, тобто майже через 23 роки після її смерті, тобто після відкриття спадщини. В свою чергу, позивачем ОСОБА_1 , на підтвердження того, що вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 долучено тільки копію довідки №№226, 227 від 18.10.2024, видані старостою с. Миколаївка, щодо якої суд висловився вище.
Суд критично ставиться до довідки №226 від 18.10.2024, оскільки зміст вказаної довідки спростовується довідкою № 227 від 18.10.2024 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , та станом на 03.06.2002 на реєстраційному обліку інші особи не перебували.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 не підтвердив факт постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на момент смерті ОСОБА_2 . 
Як вбачається з копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , що міститься в матеріалах справи, позивач в межах строку, визначеного ЦК УРСР, заяви про прийняття спадщини не подавала.
Жодних інших достатніх доказів про те, що позивач вступила в управління або володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 суду не надано.
Визнання відповідачем позивних вимог у цій справі не може покладатись в основу судового рішення на підтвердження обставин, про які вказує позивач як підставу своїх вимог, оскільки ці обставини не доведенні перед судом достатніми доказами.
Таким чином, позивачем не надано суду достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 фактично вступила в управління або володіння спадковим майном.
Враховуючи викладене, суд, за результатами дослідження доказів у цій справі, дійшов висновку про те, що під час судового розгляду позивачем не доведено достатніми доказами факту прийняття нею спадщини, відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР.
Зважаючи на викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір за пред`явлення даного позову, слід залишити за нею.
Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті визнання позову представником відповідача.
У задоволені позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , до Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, ЄДРПОУ – 04328418, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - відмовити.
За минуванням потреби перші примірники нотаріально-засвідчених заповітів за період з 09.01.1997 по 17.11.1997 та журнал реєстрації нотаріальних дій Миколаївської сільської ради Козятинського району Вінницької області за період з 09.01.1997 по 21.12.2000 повернути Самгородській сільській раді. Хмільницького району Вінницької області.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , 
відповідач: Самгородоцька сільська рада Хмільницького району Вінницької області, ЄДРПОУ – 04328418, с. Самгородок, вул. Миру, 48, Хмільницького району, Вінницької області.

Суддя          Олександр ГУМЕНЮК

01.04.2026