Справа № 724/3775/25 	
Провадження № 2/724/21/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.
за участю секретаря судового засідання: Гуйван Я.П.
за участю сторін:
представника позивача: ОСОБА_1 
відповідача: ОСОБА_2 
представника відповідача: Савлівої Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
Позивач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє завідувач сектору «Хотинське бюро правничої допомоги» Ватаман І.І., звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 17 червня 2000 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом №06.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років спільного проживання спільного проживання сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.
Вказує, що з літа 2024 року разом не проживають та не ведуть спільне господарство. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів , оскільки у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки, сторони втратили почуття любові та поваги. Зазначає, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали в їхній сім`ї, піклуватись про побутові сімейні відносини між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підтримуючи вищевикладене, просила розірвати шлюб, так як подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а також інтересам відповідача та їхніх спільних дітей. Рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним, а також стягнути з відповідача судовий збір.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
11.11.2025 року від відповідача надійшов відзив, в якому він заперечив щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, також зазначив, що їхні спільні діти перебувають повністю на його утриманні, однак почуття любові до дружини він не втратив та заперечував щодо розірвання шлюбу.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2025 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в розгляд справи з викликом сторін.
01.12.2025 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому позивачка ОСОБА_3 категорично заперечувала щодо можливості спільного життя з відповідачем, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
01.12.2025 року від представника відповідача надійшло заперечення на позов, в якому просили суд надати сторонам строк на примирення тривалість 6 місяців.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2025 року частково задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Савлівої Л.О. та надано сторонам строк на примирення терміном на три місяці, провадження у даній справі зупинено до 16 березня 2026 року, розгляд справи призначений на 16 березня 2026 року на 09:30 годину було відкладено за клопотанням представника відповідача, у зв`язку із перебуванням відповідача на лікарняному.
10.03.2026 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому зазначив, що наданий судом строк для примирення не призвів до відновлення сімейних відносин між сторонами, позивачка не має наміру відновлювати сімейні відносини та просить розірвати шлюб.
12.03.2026 року від відповідача надійшла заява, в якій він просив продовжити строк для примирення.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 – ОСОБА_1 заперечував щодо продовження строку для примирення, оскільки сама позивачка категорично заперечує щодо такого, а також просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб між сторонами, оскільки позивачка не вважає за можливе подальше збереження шлюбних відносин. Просив не стягувати з відповідача судовий збір, оскільки відповідач являється особою з інвалідністю ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору. Просить судові витрати залишити за позивачем.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, просив продовжити строк на примирення, оскільки вважає за можливе подальше збереження сім`ї, вказував, що на даний час його спілкування з дружиною продовжується, він має надію на подальше примирення заради збереження сімейних стосунків та інтересів їхніх спільних дітей, та вважає, що такі питання потрібно вирішувати віч-на-віч з позивачкою.
Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні в режимі відеоконференції повністю підтримала позицію відповідача, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та надати сторонам додатковий термін на примирення для збереження сім`ї, врахувати тривалість сімейних відносин більше двадцять років, та зважати на складну ситуацію в країні, через яку позивачка була вимушена виїхати закордон, у зв`язку з чим і погіршились їхні відносини.

Фактичні обставини встановлені судом.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши думку сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстрований 17 червня 2000 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).
Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 и та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.5 зв.)

Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Щодо клопотання про надання сторонам терміну на примирення.

Розглянувши дане клопотання, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки у відповідача було достатньо часу, враховуючи надання сторонам 3 місячного строку на примирення, для можливості примирення, а також враховуючи наявність заперечень з боку позивачки.Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Ч. 7 ст. 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено ч. 7 ст. 240 ЦПК України.
Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 (провадження № 61-14859св19).
Крім того, представник позивачки у своєму клопотанні, а також в судовому засіданні вказує, що надання повторного строку для примирення не можливе, оскільки позивачка категорично заперечує щодо примирення та вважає збереження шлюбних відносин ща неможливе та таке, що буде суперечити її інтересам.
Закріплена у ст. 111 СК України норма права є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок щодо застосування статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком». Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року по справі № 206/3459/16-ц (провадження № 61-21621св17).
Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц, провадження № 61-203св23.
Враховуючи категоричні заперечення позивачки, відсутність об`єктивних обставин, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін, а також відсутність доказів спілкування між сторонами, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача щодо надання додаткового строку для примирення.
Суд також зазначає, що наявність наміру для примирення лише в однієї сторони, без згоди на це іншої сторони, не є правовою підставою для надання сторонам додаткового строку для примирення. При цьому, надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду.

Щодо вимоги про розірвання шлюбу.
В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.
Стаття 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.
Як встановлено в судовому засіданні, сторони не проживають як сім`я. Сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем.
Крім того, з часу подачі позову до суду 20.10.2025 р. примирення між сторонами не відбулося.
Зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує можливість спільного життя з відповідачем та примирення вважає неможливим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання додаткового строку для примирення сторін, а також враховуючи те, що примушування дружини до збереження шлюбу є порушенням її права на свободу, оскільки таке суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам суспільства.
Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання сторонам додаткового строку для примирення. Судом встановлено, що наразі сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення.
Виходячи з положень ст. ст. 110,112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 1-23, 76-81, 141, ст. ст. 258-259, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити. 
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 (до шлюбу - ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 17 червня 2000 року виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис №06 – розірвати.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 20 березня 2026 року.

Суддя: 	Сергій Миколайович СКРИПНИК